Справа № 537/154/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 р.Справа № 537/154/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А. Русанової В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 20.04.2017р. по справі № 537/154/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 3 Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2 третя особа Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову серії ДР № 153135 від 16.12.2016р., винесену лейтенантом поліції ОСОБА_2

Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції, не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на не відповідність висновків суду обставинам справи, та підтвердження факту порушення відеозаписом.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечення проти неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.12.2016р. інспектором роти № 3 УПП у м. Херсоні лейтенантом поліції ОСОБА_2 складено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 16.12.2016р. ДР № 153135 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340,0 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 16.12.2016р. о 02 год. 25 хв. в м. Херсоні по вул. Патона, 10, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYUNDAY ELANTRA», державний номерний знак НОМЕР_1, в якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.п. «в» п. 31.4.3 ПДР України вчинивши адміністративне правопорушення . (а.с. 8)

Позивач вважаючи постанову від 16.12.2016р. незаконною звернувся до суду першої інстанції.

Задовольняючи адміністративний позов суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а відтак при прийнятті рішення відповідач діяв протиправно, тобто не в межах, не в порядку та не у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють ОСОБА_3 дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі ОСОБА_3 дорожнього руху України).

Відповідно до статті 14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ОСОБА_3 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці ОСОБА_3, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. в п. 31.4.3 ОСОБА_3 дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зовнішні світлові прилади, зокрема, не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1,3 ст.86 КАС України суд оцінює докази, наявні у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному та об'єктивному досліджені. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності.

Крім того, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Також, відповідно до п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України", суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

При цьому суд апеляційної інстанції виходить із положень ст.62 Конституції України, у відповідності до яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

В ході розгляду справи судами було досліджено диск з відеофійлом, яким зафіксована лише розмова між позивачем та відповідачем, та на якому не зафіксовано факт керування позивачем транспортним засобом із даною технічною несправністю всупереч вимогам п.п. «в» п. 31.4.3 ОСОБА_3 дорожнього руху, а отже зазначений відеозапис не є належним та допустимим доказом в підтвердження факту адміністративного правопорушення.

Інших доказів на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції не надано.

Доводи апеляційної скарги щодо визнання позивачем факту вчинення адміністративного правопорушення колегія суддів вважає такими, що не підтверджені ні письмовими, ні іншими доказами. Крім того, лише пояснення особи, щодо якої винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, не можуть бути достатніми для вирішення питання про притягнення її до відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не доведеності відповідачем наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та правомірності постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 16.12.2016р.

Згідно п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 20.04.2017р. по справі № 537/154/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 12.06.2017 р.