Справа № 320/1942/17-а
Суддя: Бахаєв І. М.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 04.05.2017
Справа № 320/1942/17-а
Провадження № 2а/320/100/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Бахаєва І.М.,

при секретарі - Фурсовій Л.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ненашевої Я.В.,

представника відповідача Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги» - Сороки В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі адміністративну справу, відкриту за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мелітопольської районної ради Запорізької області, Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» про визнання дій та бездіяльність відповідачів протиправними, та стягнення з них коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Комунальної установи «Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мелітопольської районної ради Запорізької області, Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» про визнання дій та бездіяльність відповідачів протиправними, та стягнення з них коштів, мотивуючи тим, що він згідно медичних показань має право на отримання соціальних послуг. З метою реалізації свого права на отримання цих послуг позивач неодноразово письмово звертався до

Соціальних служб Мелітопольського району. Однак в порушення Законів України «Про соціальні послуги» та «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» посадові особи відповідачів в порушення вимог вказаних Законів відмовляються надавати безкоштовні послуги позивачу, які передбачені вказаними Законами. За остання три роки позивач подав до відповідача сім заяв про надання йому соціальних послуг, однак кожного разу відповідач відмовляв йому у його вимогах, без на його думку поважних причин, які б унеможливлювали надання позивачу соціальних послуг у вигляді соціального працівника. 19.12.2013 позивачем була отримана відповідь Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації згідно якої територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мелітопольської районної ради Запорізької області було прийняте рішення про прийняття позивача на соціальне обслуговування у відділення соціальної допомоги вдома територіального центру, як виняток.

30.09.2014 року позивачем був отриманий медичний висновок Терпінівської АПСМ згідно п.4 якого «він підлягає обслуговуванню (наданню соціальних послуг) у відділені соціальної допомоги вдома - (підкреслено) так». Даний висновок засвідчений зав. терапевтичним відділенням поліклініки, дільничним лікарем - терапевтом, та дільничним лікарем - психіатром, однак в супереч цього висновку відповідач «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мелітопольської районної ради Запорізької області, не надає йому встановлені Законом України соціальних послуг безоплатно, а постійно потребує у нього оплати за надання таких послуг. Враховуючи викладене позивач просить суд визнати дії відповідачів протиправними, зобов'язати відповідача Комунальну установу «Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мелітопольської районної ради Запорізької області надавати йому безоплатні соціальні послуги, та стягнути з відповідача Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мелітопольської районної ради Запорізької області раніше сплачених ним грошових коштів за надані соціальні послуги в сумі 198,43 грн., та 553, 90 коп. за придбані ліки, а всього 752, 33 грн..

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в повному обсязі і просив суд їх задовольнити їх в повному обсязі, в подальшому позивач надав суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності.

Представник відповідача Комунальної установи «Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мелітопольської районної ради Запорізької області у судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, та надав суду письмові заперечення проти задоволення позовних вимог позивача.

Представник відповідача Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала та просила суд відмовити у їх задоволенні, надавши до суду письмові заперечення.

Суд, заслухавши позивача, його представника адвоката Ненашеву Я.В., представника відповідача, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

З вимог ч.3 ст. 2 КАС України вбачається, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,

- з використанням повноважень, з метою, з якою це повноваження надано,

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії),

- безсторонньо (неупереджено),

- добросовісно,

- розсудливо,

- з дотриманням принципу рівності перед законом запобігаючи несправедливій дискримінації,

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія),

- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення,

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з вимогами ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Як встановлено у судовому засіданні, позивачу з 31 березня 2011 року встановлена третя група інвалідності, безстроково, є потреба в періодично (не постійно) в сторонній допомозі. (а.с.19)

Відповідно до довідки до акта огляду МСЄК № 163005 від 31.03.2011 року позивач потребує періодично ( не постійно) сторонній допомоги. (с.а.11)

Згідно наданою до суду індивідуальній програми реабілітації інваліда № 489 від 02.07.2013 року позивач відповідно до п.7 потребує в періодичній (не постійно) сторонній допомозі. (а.с.51)

Відповідно до п. 3 Переліку соціальних послуг, умови та порядок їх надання структурними підрозділами територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), затверджених Постановою КМУ від 29 грудня 2009 р. N 1417 «Деякі питання діяльності територіальних центрів соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» (із змінами, станом від 23.12.2015) управлінням соціального захисту Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області було зроблено запит до головного лікаря Терпінівської дільничної лікарні про надання медичного висновку про здатність до самообслуговування в Територіальному та потребу в постійній сторонній допомозі ОСОБА_1.

30.09.2014 року позивачем був отриманий медичний висновок Терпінівської АПСМ згідно п.4 якого, «він підлягає обслуговуванню (наданню соціальних послуг) у відділені соціальної допомоги вдома - так». (а.с.10)

Відповідно до ст.. 2 Закону України «Про соціальні послуги» від 19 червня 2003 року (зі змінами від 26.01.2016 року) основними засадами надання соціальних послуг є сприяння особам, що перебувають у складних життєвих обставинах, які вони не в змозі подолати за допомогою наявних засобів і можливостей.

Згідно ст.. 4 вищевказаного Закону законодавство України про соціальні послуги ґрунтується на Конституції України ( 254к/96-ВР ) і складається з цього Закону, інших нормативно-правових актів та міжнародних договорів України.

Відповідно ст.. 7 Закону України «Про соціальні послуги» від 19 червня 2003 року (зі змінами від 26.01.2016 року) суб'єкти, що надають соціальні послуги, здійснюють свою діяльність відповідно до статутних документів, цивільно-правових договорів (для фізичних осіб - підприємців), в яких визначено перелік соціальних послуг, категорії осіб, яким вони надаються, за

наявності відповідної підготовки їх працівників, з дотриманням державних стандартів соціальних послуг, етичних, правових норм і принципів надання соціальних послуг. Критерії діяльності суб'єктів, що надають соціальні послуги ( 1039-2012-п ), встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Соціальні послуги можуть надаватися як за плату, так і безоплатно.

Соціальні послуги державними та комунальними суб'єктами, а також іншими суб'єктами, що надають соціальні послуги із залученням бюджетних коштів, в обсягах, визначених державними стандартами соціальних послуг, безоплатно надаються: Абзац перший частини п'ятої статті 7 в редакції Закону N 4523-VI ( 4523-17 ) від 15.03.2012 \

-громадянам, які не здатні до самообслуговування у зв'язку з похилим віком,

хворобою, інвалідністю і не мають рідних, які повинні забезпечити їм догляд і допомогу.

Згідно доданої до матеріалів справи копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 16.03.2006 року позивач отримує пенсію по інвалідності (3-тя група) на термін з 01.01.2006 року - довічно.

Виходячи з аналізу вказаного Закону, та доданих до матеріалів документів позивач має право на отримання соціальних послуг безоплатно.

Згідно ст. 1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року (зі змінами від 17.01.2017) інваліди в Україні володіють усією повнотою

соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод, закріплених Конституцією України ( 254к/96-ВР ), законами України та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.. 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року (зі змінами від 17.01.2017) Діяльність держави щодо інвалідів виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті та полягає у забезпеченні виконання індивідуальної програми реабілітації інвалідів.

Соціальний захист інвалідів є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей інвалідів нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АД № 163005, 31.03.2011 року проводився повторний огляд ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно цього акта позивачу була встановлена група інвалідності - «третя», інвалідність встановлюється на строк - «безстроково», дата чергового огляду - «не підлягає».

Ця довідка до акту огляду МСЕК серії АД № 163005 від 31.03.2011 року не вказує що особа повинна проходити чергові переогляди. Вона ніким не оспорювалась, а тому на думку суду є чинною.

Згідно ст.. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Прийняття Постанови кабінету міністрів України від 29 грудня 2009 р. N 1417 «Деякі питання діяльності територіальних центрів соціального обслуговування (надання соціальних послуг) не скасовує Постанову кабінету міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи», а тому суд при прийнятті рішення виходить з змісту ст.. 46 Конституції України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає адміністративний позов ОСОБА_1 до Комунальної установи «Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мелітопольської районної ради Запорізької області, Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» в частині визнання дій та бездіяльність відповідачів протиправними, та стягнення з них коштів підлягають частковому задоволенню.

Щодо стягнення з відповідачів грошових коштів суд виходить з наступного, відповідно до п.2.1 доданого до матеріалів справи договору про надання соціальних послуг, та додаткової угоди до Договору про надання соціальних послуг від 01.11.2016 року укладеного між відповідачем Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» та позивачем ОСОБА_1, сторони надійшли згоди про надання територіальним центром соціальних послуг ОСОБА_6 на платній основі, а тому стягнення коштів за оплату наданих послуг відповідно діючого договору про скасування якого позивач не заявляє у своїх вимогах не може бути предметом розгляду,.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Законом України «Про соціальні послуги» від 19 червня 2003 року (зі змінами від 26.01.2016 року), Законом України «Про соціальні послуги» від 19 червня 2003 року (зі змінами від 26.01.2016 року), Постановою КМУ від 3 грудня 2009 р. № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи», ст.ст. 2, 69, 71, 159-163, 165, 263 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» про визнання дій відповідачів протиправними, та стягнення з них коштів - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» у не прийняті до відома довідки до акту огляду МСЄК серія АД № 163005 від 31.03.2011 року, щодо огляду ОСОБА_1.

Зобов'язати Комунальний заклад «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» надати ОСОБА_1 безоплатні соціальні послуги.

Стягнути з Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» (72312, м. Мелітополь, вул.. Грушевського, 10, ) на користь держави судовий збір в розмірі 617 (шістсот сімнадцять) грн. 60 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції у разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ