Справа № 821/727/17
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/727/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтовича І.І.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача - Насєка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління ДФС у Херсонській області

про визнати протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 02.02.2017 р. :

- № від 02.02.2017р., яким ОСОБА_3 визначене грошове зобов'язання із податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 231920,86, у тому числі за податковим зобов'язанням - 185536,69 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 46384,17 грн.

- № від 02.02.2017р., яким ОСОБА_3 визначено грошове зобов'язання із військового збору в сумі 18079,19, у тому числі за податковим зобов'язанням - 14463,35 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 3615,84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 про проведення перевірки не повідомлявся. Зазначив, що у зв'язку з тим, що позивач був не належно повідомлений про проведення перевірки та позбавлення його права участі у зазначеній перевірці, вважає прийняті податкові повідомлення - рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши думку представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1. п.78.1 ст.78 та ст. 79 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, наказу Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 27.12.2016 р. за №1014 та відповідно до повідомлення від 27.12.2016 р. №786/21-03-13-05, головним державним ревізор - інспектором відділу контрольно - перевірочної роботи управління доходів і зборів з фізичних осіб, управління Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, Присяжнюк О.В., проведена позапланова документальна невиїзна перевірка платника податків ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_3) з питання отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитом за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р., податкова адреса: АДРЕСА_1

За результатом проведеної перевірки позивача складено акт від 16 січня 2017 року №18/21-03-13-05/НОМЕР_3 (далі - Акт).

В зазначеному акті перевірки контролюючим органом зроблено висновки про порушення позивачем норм податкового законодавства, а саме:

- пп.164.217 п.164.2 ст.164 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) платником податку у 2015 р. не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 964223,45 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 185536,69 грн.;

- пп.1.2 п.16 прим. 1 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), занижено суму військового збору у 2015 р. на суму 14463,35 грн.

02 лютого 2017 року, на підставі висновків вищезазначеного акту перевірки, відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення:

- № від 02.02.2017р., яким ОСОБА_3 визначене грошове зобов'язання із податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 231920,86, у тому числі за податковим зобов'язанням - 185536,69 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 46384,17 грн.

- № від 02.02.2017р., яким ОСОБА_3 визначено грошове зобов'язання із військового збору в сумі 18079,19, у тому числі за податковим зобов'язанням - 14463,35 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 3615,84 грн.

Не погоджуючись із вищенаведеними оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 75 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Статтею 78 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено Порядок проведення документальних позапланових перевірок.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав у тому числі:

отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; (пп.78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПК України).

Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. (п.79.1 ст. 79 ПК України).

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. (п.79.2 ст. 79 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було отримано наказ Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 27.12.2016 р. за №1014 та письмове повідомлення від 27.12.2016 р. №786/21-03-13-05, що позбавило можливості ознайомитися з ними до початку проведення перевірки.

Також, суд звертає увагу на те, що незважаючи на проголошену підпунктом 79.3 статті 79 ПК необов'язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що аналізованими нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 27 січня 2015 року (справа № 21-425а14).

Крім цього, судом встановлено, що підставою для нарахування контролюючим органом податкових зобов'язань позивачу, слугували відомості з центральної бази даних ДРФО про суми виплачених доходів позивачем за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, відповідно до яких ОСОБА_3 отриманий дохід у вигляді додаткового блага у сумі 964223,45 грн., який не включено до загального річного оподаткованого доходу.

Так, 24.12.2007 року між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку УКРСОЦБАНК укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф07Ю55П (далі - Договір), з кінцевим терміном погашення заборгованості 23.12.2022 року. Сума максимального ліміту складала - 145000 дол. США.

Як вбачається з п. 2.1.2 акту перевірки № 18/21-03-13-05/НОМЕР_3 від 16.01.2017р., згідно даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (далі податковий розрахунок форми № 1ДФ) наданого до органу ДФС суб'єктом підприємницької діяльності ПАТ «Укрсоцбанк» (код ЄДРПОУ 0039019) в періоді з 01.01.2015 по 31.12.2015 платник податків - фізична особа ОСОБА_3 отримав доходи у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) у сумі 964223,45 грн. (з яких не нараховано (не утримано) та не перераховано до бюджету податку на доходи з фізичних осіб).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

За приписами пункту 163.1 ст. 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1 ст.164 ПК України).

Згідно із підпунктом 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Додаткові блага у розумінні податкового законодавства відносяться до доходів загалом, зокрема, ними є матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Відповідно до підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації) У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Споживчий кредит - це кредит, що надається споживачеві на придбання продукції для особистих потреб, які безпосередньо не пов'язані з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Отримання кредиту передбачає обов'язок позичальника повернути у встановлені кредитним договором строки основну суму боргу (суму, яка була отримана від банку), а також сплатити проценти за користування кредитом. Крім цього, умовами кредитного договору часто передбачається необхідність здійснення позичальником інших платежів, пов'язаних з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту, як на користь банку (комісії за відкриття поточного/карткового рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування, забезпечення обслуговування кредитної заборгованості, що, наприклад, пов'язано з бажанням позичальника отримувати виписки за кредитним/картковим рахунком, здійснення валютно-обмінних операцій, надання консультаційних, у тому числі юридичних, послуг тощо), так і на користь третіх осіб (страхові платежі, платежі за послуги нотаріусів, інших осіб, біржові збори тощо).

Із аналізу наведених вище правових норм слідує, що "додаткове благо" включає тільки основну суму боргу, а проценти та інші платежі відносяться до вигоди виключно кредитодавця - ПАТ «Укрсоцбанк».

Суд не погоджується з висновками контролюючого органу, викладеними у акті 18/21-03-13-05/НОМЕР_3 від 16.01.2017р., виходячи з наступного.

Як вже зазначалося судом вище, ліміт кредитної лінії складав 145000 дол. США.

Відповідно до довідки ПАТ «Укрсоцбанк» від 02.03.2017р. № 10.1-186/96-3341, наданої клієнту банка ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_3), по кредиту згідно договору кредиту № Ф071055П від 24.12.2007, укладеного з ПАТ «Укрсоцбанк» МФО 300023, в рахунок погашення заборгованості за період з 24.12.2007 по 02.03.2017 р. було перераховано наступні суми: сплачений борг за кредитом 192881,26 дол. США та сплачені відсотки 41386,19 дол. США.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 сплатив ПАТ «Укрсоцбанк» борг за кредитом 192881,26 дол. США, що є значно більшою сумою від ліміту кредитної лінії 145000 дол. США, то сума прощеного боргу є виключно відсотками, тобто вигодою банку і не може бути визнаною як додаткове благо позичальника.

Таким чином, податкові повідомлення - рішення від 02 лютого 2017 р. № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області № від 02.02.2017р., яким ОСОБА_3 визначене грошове зобов'язання із податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 231920,86, у тому числі за податковим зобов'язанням - 185536,69 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 46384,17 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області № від 02.02.2017р., яким ОСОБА_3 визначено грошове зобов'язання із військового збору в сумі 18079,19, у тому числі за податковим зобов'язанням - 14463,35 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 3615,84 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 2502,00 грн. (дві тисячі п'ятсот дві гривні 00 коп.) шляхом безспірного списання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 09 червня 2017 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.2