Справа № 203/1410/17
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/1410/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2017 Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в м.Дніпрі лейтенанта поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в м.Дніпрі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 10.04.2017 року близько 08-45 г., керуючи автомобілем ОСОБА_3 н/з НОМЕР_1 по пр.Слобожанському в м.Дніпрі, був зупинений працівниками поліції, які повідомили його, що він начебто проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору. Він повідомив, що рухався на зелений сигнал світлофору, правил дорожнього руху не порушував, нікуди не запізнювався та в нього й в думках не було порушувати правила. Після цього інспектор поліції сказав, що в них все зафіксовано на відео реєстратор. Проте, вказане відео йому не показали. Через декілька хвилин інспектор Костішин І.В. вийшов з патрульного автомобіля з роздруківкою з терміналу, пояснивши, що це постанова про накладення адміністративного стягнення. Ознайомившись з постановою він побачив, що в постанові місцем її винесення зазначено: Дніпропетровськ, вул.Радгоспна,50, в той час коли вони знаходились біля ТРЦ «Наша правда» за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський,31Д. Також невірно зазначено місце його реєстрації. В звязку з цим, посилаючись на незаконність та необґрунтованість винесеної постанови, позивач просив суд скасувати постанову серії ЕАА №082546 від 10.04.2017 року та закрити провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в наданих письмових запереченнях просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на правомірність винесеної постанови. В судовому засіданні 10.05.2017 року зазначив, що підтримує подані ним письмові заперечення та просив проводити подальший розгляд справи без його участі.

Представник Управління патрульної поліції в м.Дніпрі в призначене судове засідання не зявився, про причини своєї неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши доводи, викладені в письмових запереченнях відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою інспектора 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в м.Дніпрі лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії ЕАА №078315 від 10.04.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпП у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Як зазначено в постанові, 10.04.2017 року о 08:52:01 г. в м.Дніпрі по вул.Радгоспна,50А, водій ОСОБА_1. керуючи автомобілем здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.8.7.3 «е» ПДР України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за проїзд на заборонений сигнал світлофору.

Згідно п.п.«е» п.8.7.3 ПДР України встановлено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

В своїх письмових запереченнях відповідач ОСОБА_2 посилався на те, що на відеозапису було зафіксовано, що при наближені патрульного автомобіля до світлофору почав міг отити жовтий сигнал світлофору та невдовзі загорівся червоний, а автомобіль позивача проігнорував вимоги світлофору та проїхав, незважаючи на покажчики світлофору та заборону руху.

Таким чином, з заперечень відповідача не вбачається на який саме сигнал світлофору здійснював проїзд позивач на жовтий сигнал, або красний, як зазначено в оскаржуваній постанові.

До своїх письмових заперечень відповідачем ОСОБА_2 було додано CD-диск з відеозаписом правопорушення. Проте, під час дослідження судом доказів, при намаганні оглянути вказаний відеозапис, відтворити останній з наданого суду диску виявилось неможливим через відсутність відображення на диску наявності будь-яких файлів.

В своєму позові та під час розгляду справи в суді, зазначаючи про незаконність та безпідставність внесення оскаржуваної постанови від 10.04.2017 року, позивач, окрім іншого, заперечував факт проїзду ним на червоний сигнал світлофору. Зазначив, що наближався до світлофору, коли на ньому горіло зелене світло. Безпосередньо перед світлофором сигнал на останньому почав змінюватись на жовтий, але зупинка в такому випадку призвела б до необхідності екстреного гальмування та фактичного проїзду світлофору. А тому, він за відсутності перешкод для інших учасників дорожнього руху продовжив рухатись.

Згідно п.п.г),д),е) п.8.7.3 ПДР України встановлено, що жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п.8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Пунктом 8.11 ПДР України передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Під час розгляду справи відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України будь-яких доказів, які підтверджували б факт проїзду позивачем на червоний сигнал світлофору, стороною відповідача суду не представлено.

А відповідно до пояснень позивача вбачається, що його дії у даній дорожній обстановці відповідала положенням п.п.8.10.8.11 ПДР України.

Крім того, з оскаржуваної постанови вбачається, що часом вчинення адміністративного правопорушення в останній зазначено 08:52:01 г. В той час, як часом розгляду справи зазначено 08:51:48 г., тобто до часу вчинення адміністративного правопорушення, зазначеного в постанові.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в частині скасування постанови від 10.04.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а отже закриття судом провадження в цій адміністративній справі буде свідчити про те, що суд фактично перебере на себе повноваження органу, уповноваженого на це.

В звяжу з цим, в задоволенні позовних вимог про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, позивачу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.7,9,245,251,280,283,284 КУпАП, ст.ст.11,69,71,128,159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в м.Дніпрі лейтенанта поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в м.Дніпрі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі задовольнити частково.

Постанову серії ЕАА №082546 від 10 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.Ю.Казак