Справа № 484/3610/16-а
Суддя: Князєв В.С.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв
26 квітня 2017 року Справа № 484/3610/16-а

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Князєва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу
за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідачаУправління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, пл. Бориса Дерев`янка, 1, м. Одеса, 65072
третя особаВійськова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Управвління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашнікова Руслана Володимировича, які виразилися у закінченні виконавчих проваджень (постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.11.2016 року ВП № 52498722 та ВП № 52499270) по виконавчим листам справи № 484/325/14-а провадження № 2-а/484/39/14, виданим Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 24.07.2014 року;
- зобов`язати управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області скасувати як незаконні постанови головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашнікова Руслана Володимировича про закінчення виконавчого провадження від 09.11.2016 року ВП № 52498722 та ВП № 52499270 по виконавчим листам справи № 484/325/14-а провадження № 2-а/484/39/14, виданим Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 24.07.2014 року;
- зобов`язати управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області винести постанови про відновлення виконавчих проваджень по примусовому виконанню виконавчих листів справи № 484/325/14-а провадження № 2-а/484/39/14, виданим Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 24.07.2014 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що вимоги постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 року ВП № 52498722 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 року ВП № 52499270 боржником не виконані, кошти позивачу не перераховані, а тому винесення відповідачем постанов від 09.11.2016 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 52498722 та ВП № 52499270 є протиправними
Відповідач в судове засідання представника не направив, письмових заперечень на позов не надав. Третя особа в судове засідання представника не направила, про дату час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.
Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність повноважних представників сторін, відповідно до ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), не перешкоджає вирішенню спору.
Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.
Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.03.2014 року по справі № 484/325/14-а визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з включенням до грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 40% місячного грошового забезпечення, з урахуванням виплаченої суми; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні з включенням до грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 40% місячного грошового забезпечення, з урахуванням виплаченої суми.
24.07.2014 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області видано виконавчі листи по справі № 484/325/14-а.
Постановами Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 04.10.2016 року відкриті виконавчі провадження:
- ВП № 52498722 по виконанню виконавчого листа Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.07.2014 року по справі № 484/325/14-а про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з включенням до грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 40% місячного грошового забезпечення, з урахуванням виплаченої суми;
- ВП № 52499270 по виконанню виконавчого листа Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.07.2014 року по справі № 484/325/14-а про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_2 грошової допомоги при звільненні з включенням до грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 40% місячного грошового забезпечення, з урахуванням виплаченої суми.
Постановами від 09.11.2016 року Приморським відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області виконавчі провадження ВП № 52498722 та ВП № 52499270 закінчено у зв`язку з фактичним виконанням боржником (військовою частиною НОМЕР_1 ) вимог виконавчих документів.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
Враховуючи викладене, державний виконавець, приймаючи постанови про закінчення виконавчого провадження, діяв у межах наданих йому законодавством повноважень. Отже судж відмовляє позивачу у задоволенні вимог щодо визнання протиправними дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 , які виразилися у закінченні виконавчих проваджень (постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.11.2016 року ВП № 52498722 та ВП № 52499270).
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом виконавче провадження підлягає закінченню.
Так, листом від 24.10.2016 року за № 350/174/20/1294/пс військовою частиною НОМЕР_1 надано пояснення, що ОСОБА_1 вже звертався до органів ДВС щодо виконання виконавчого листа від 24.07.2014 року №484/325/14-а. 25.09.2014 року старшим державним виконавцем Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Баховою В.І. були видані постанови ВП № 448322553 та ВП № 44822877 щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні з урахуванням виплаченої суми. Військова частина НОМЕР_1 відповідно до зазначених постанов у добровільному порядку здійснила перерахунок грошової допомоги та надала довідку про такий перерахунок (від 21.10.2016 року № 350/174/35/176).
Щодо зобов`язання виплатити ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні з урахуванням виплаченої суми військова частина НОМЕР_1 у тому ж листі зазначила, що не може самостійно в добровільному порядку виконати рішення суду в частині виплати в зв`язку з тим, що відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
За таких обставин постанова від 09.11.2016 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 52498722 є законною та такою, що не підлягає скасуванню.
Одночасно з цим відповідачем не надано жодних доказів виплати позивачу грошової допомогу при звільненні з включенням до грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 40% місячного грошового забезпечення, з урахуванням виплаченої суми. Тобто законних підстав для закриття виконавчого провадження ВП № 52499270 відповідач не мав.
Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Суд також бере до уваги що, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
З огляду на зазначену норму під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди, незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, перевіряють їх відповідність усім зазначеним вимогам статті 2 КАС України.
Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо обраний позивачем спосіб захисту є недостатнім для повного захисту його прав, свобод та інтересів або якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування ч. 2 ст. 11 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.
Частиною 2 ст. 162 КАС передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашнікова Руслана Володимировича про закінчення виконавчого провадження від 09.11.2016 року ВП № 52499270.
Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача винести постанови про відновлення виконавчих проваджень по примусовому виконанню виконавчих листів справи № 484/325/14-а, суд зазначає, що такі вимоги не відповідають способу правового захисту, передбаченого КАС України, отже задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись статтями 2, 11, 71, 128, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Позов задовольнити частково.
2. Скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашнікова Руслана Володимировича про закінчення виконавчого провадження від 09.11.2016 року ВП № 52499270.
3. В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.
Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.
Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Князєв В.С.