Справа № 562/538/17
Суддя: Чорний І. А.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №562/538/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повна)

12.06.2017 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Чорного І.А., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, за участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області про визнання не правомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації в Рівненській області, після уточнення позовних вимог просила визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області від 25 січня 2017 року про закриття звернення по її заяві від 16 січня 2017 року про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї; зобов'язати Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області призначити та виплатити їй державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям відповідно до поданої нею заяви від 16 січня 2017 року про надання держаної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 16 січня 2017 року нею подано заяву до Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області про призначення її сім'ї державної соціальної допомоги як малозабезпеченій. 25 січня 2017 року відповідачем видано розпорядження про відмову, яким її звернення по заяві закрито згідно п. 12 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250. Підставою для відмови слугувало те, що нею не було внесено до декларацій про доходи та майновий стан відомостей про транспортний засіб ВАЗ 21011, державний номер НОМЕР_1, що належав їй на праві власності. Вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем проігноровано ту обставину, що у складі її сім'ї є інвалід І групи «А», більше того у відповідача немає жодних підстав стверджувати, що такі недостовірні відомості були подані нею навмисно.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та додатково пояснили, що за позивачкою дійсно з 2010 року був зареєстрований транспортний засіб марки ВАЗ 21011, який придбав її батько ОСОБА_6 Проте, ще задовго до того як сталася травма в чоловіка позивачки, що призвела до його інвалідності, автомобіль стояв в розібраному стані у батька в дворі та ним ніхто не користувався, тому приховувати було нічого та жодного умислу на це у ОСОБА_2 не було. Повідомили, що 15 грудня 2016 року даний транспортний засіб знятий з обліку у зв'язку з вибраковкою.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4, позов не визнав, подав письмові заперечення проти позову, та додатково пояснив, що позивач у деклараціях подала недостовірну інформацію стосовно транспортного засобу засвідчивши своїм підписом правдивість та достовірність наданих даних, а тому відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв правомірно та в чітких межах правового поля.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, який є батьком позивачки, показав, що у 2010 році він придбав автомобіль 1975 року випуску марки ВАЗ 21011, який зареєстрував на ОСОБА_2 У 2011 році він розібрав даний транспортний засіб, оскільки хотів його відремонтувати, однак не зробив цього, так як захворіла дружина і всі кошти йшли на її лікування. Після тривалого простою у дворі, ремонтувати вже не було що, тому даний автомобіль у грудні 2016 року був зданий на утилізацію.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, показала, що з 2014 року вона проживає в с. Ільпінь. Весь цей час зазначений автомобіль, аж до моменту його утилізації, стояв у дворі в розібраному стані та використанню за призначенням не підлягав.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що з 02 серпня 2008 року ОСОБА_2 перебуває в шлюбі з ОСОБА_8.

Подружжя має двох синів: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В листопаді 2013 року ОСОБА_8 встановлено 1 групу «А» інвалідності.

За рішеннями Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації в Рівненській області від 16.12.2013 року, 23.05.2014 року, 13.11.2014 року, 22.05.2015 року, 19.11.2015 року, 19.05.2016 року, 10.11.2016 року, на підставі заяв ОСОБА_2, її сім'я отримувала соціальну допомогу, як малозабезпечена, що сторонами у судовому засіданні не заперечувалося.

25 січня 2017 року розпорядженням Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації в Рівненській області звернення по заяві ОСОБА_2 від 16 січня 2017 року закрито згідно п.12 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250 (далі - Порядок).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» (далі - Закон) соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Згідно зі ст. 4 Закону для надання соціальної допомоги подається заява уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради.

У заяві дається згода сім'ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів.

Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім'ї.

Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз'яснення порядку його оскарження.

Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 (далі - Порядок) визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

За пунктом 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сімї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно.

Згідно з пунктом 12 Порядку у разі коли особами, які входять до складу сім'ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Відповідно до абзацу 4 ч. 1 ст. 7 Закону державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата у випадках, коли: у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м. на одного члена сім'ї та додатково 10,5 кв. м. на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Згідно з ч. 2 цієї норми Закону за наявності обставин, передбачених у ч. 1 цієї статті, соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо у складі сім'ї є інвалід.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону, якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

З аналізу наведених норм права вбачається, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстав, передбачених абзацом 4 ч.1 ст.7 Закону, можливе за наявності таких обовязкових умов: у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму); відсутність обставин, передбачених ч. 2 ст. 7 цього Закону; необхідність дотримання процедури прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону; відсутність ознак (обставин) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

З матеріалів справи вбачається, що в поданих відповідачу деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, позивач зазначила, що у власності чи володінні її сімї перебуває один транспортний засіб - «Ауді»100.

Водночас, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи на час звернення позивача із заявами про призначення і виплату її сім'ї державної соціальної допомоги, остання не повідомила відповідача, що за нею був зареєстрований ще один автомобіль - ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1, 1975 року випуску.

Такі дії ОСОБА_2 суд не може розцінювати як навмисне подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, оскільки вказаний вище транспортний засіб з 2011 року стояв в розібраному стані у дворі та використанню за призначенням не підлягав, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні світлинами із зображенням данного автомобіля та показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які в судовому засіданні не були спростовані.

Згідно довідки територіального сервісного центру РСЦ МВС в Рівненській області від 15.12.2016 року № 31/17/5641-5385 даний транспортний засіб знятий з обліку у звязку з вибраковкою.

Крім того, незазначення ОСОБА_2 цих відомостей не могло вплинути на призначення та виплату соціальної допомоги, яке можливе тоді, коли відсутні відомості про те, що у складі сім'ї є інвалід.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом визнання неправомірними дій Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області та скасування рішення від 25 січня 2017 року, щодо закриття звернення по заяві від 16 січня 2017 року ОСОБА_2 про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї.

Що стосується позовної вимоги про зобов'язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_2, державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям відповідно до поданої нею заяви від 16 січня 2017 року про надання держаної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, суд зазначає наступне.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013р. №21-87а13, а згідно з статтею 244-2 КАС України суд зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання призначення та виплати соціальної допомоги задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд вважає що належним захистом порушеного права ОСОБА_2 є зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо призначення та виплати їй, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. При цьому суд зазначає, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у призначенні та виплаті соціальних виплат з тих самих підстав, за яких судом визнані протиправними дії відповідача.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 99,100,158-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області від 25 січня 2017 року, про закриття звернення по заяві від 16 січня 2017 року ОСОБА_2 про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 16 січня 2017 року про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: