Справа № 344/1223/17
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/1223/17
Провадження № 2-а/344/600/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Мотивував тим, що 24.01.2017 року близько 17год. 00хв. він, керуючи автомобілем ВАЗ 211040, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись у лівій смузі дорожньої розмітки по вул. Незалежності (зі сторони кінотеатру «Космос»), здійснив поворот на зелений сигнал світлофора на вул. ОСОБА_3, та був зупинений інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ОСОБА_2, яка звинуватила його у переїзді перехрестя на вул. Незалежності-Бандери на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим він порушив п. 8.3.7 е ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП. На вимогу ОСОБА_1 надати докази фото-відео фіксації вчинення ним адміністративного правопорушення, патрульний поліцейський не відреагувала, після чого склала постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 809902 від 24.01.2017р. вказана постанова не відповідає обставинам справи, оскільки позивач не порушував ПДР, доказів протилежного інспектором не доведено, так як сам він знаходився на вул. ОСОБА_3, де додаткова секція світлофора не була в полі зору інспектора, відповідно до увімкненого на той момент сигналу світлофору, внаслідок обмеженого кута оглядовості з того місця, де він знаходився. Також, відповідно до п. 16.8 ПДР, який не тільки дозволяє, а й зобовязує водія, що виїхав на перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора, продовжити рух у вказаному напрямку, незалежно від сигналу світлофора на виїзді. Пункт 8.11 ПДР дозволяє водієві, що не може за зміни сигналу світлофора зупинити транспортний засіб у вказаному ПДР місці, не вдаючись до екстреного гальмування, продовжувати рух за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. В даному випадку склалась саме така ситуація. Позаду ОСОБА_1 рухався транспортний засіб, який також здійснював переїзд даного перехрестя, і фактично він не міг порушити п. 8.7.3 е ПДР. Крім цього ОСОБА_1 як правопорушнику не було розяснено його права та обовязки відповідно до ст. 268 КУпАП, та він був позбавлений можливості знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою, що грубо порушує права позивача. Тому він звернувся з вказаним адміністративним позовом та просив суд визнати дії інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 при винесенні постанови незаконними та скасувати зазначену постанову в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву,в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутністю.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, просив розглянути справу за його відсутністю та відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З постанови серії АР №809902 від 24.01.2017р. в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 22.12.2016р. о 17год. 00хв. в м. Івано-Франківськ на перехресті вул. Незалежності-Бандери, водій ОСОБА_1, керуючи т/з проїхав дане перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 8.11 ПДР України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

П. 16.8 ПДР України передбачено, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З матеріалів справи не вбачається, а представником відповідача не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно порушив Правила дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.122 КУпАП.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ст.122 КУпАП.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що дії відповідача щодо винесення постанови серії АР № 809902 від 24.01.2017р. були не правомірними, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а тому даний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 11, 128 КАС України, ст. ст. 247, 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 809902 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 425грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену 24.01.2017р. інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Івано-Франківську лейтенантом поліції ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Татарінова