Справа № 129/3420/14-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 129/3420/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бондар О.В.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

08 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 01 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Гайсинського районного суду від 09.02.2015 року, залишеною без змін ухвалами Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.01.2016 року та Вищого адміністративного суду України 04.03.2016 року, задоволено частково позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Гайсинському районі Вінницької області (далі УПФУ в Гайсинському районі) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. Окрім того, зобов'язано УПФУ в Гайсинському районі надати звіт про виконання судового рішення по даній адміністративній справі. При цьому строк подання звіту, судом не встановлено.

29.02.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням постанови Гайсинського районного суду від 09.02.2015 року у справі № 129/3420/14-а, в якій він просив встановити відповідачу строк для подання звіту та за результатами розгляду звіту прийняти рішення про накладення на керівника УПФУ в Гайсинському районі штрафу в розмірі 30 мінімальних заробтніх плат.

Ухвалою Гайсинського районного суду від 10.03.2016 року зобов'язано УПФУ у Гайсинському районі в десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали надати Гайсинському районному суду звіт про виконання постанови Гайсинського районного суду від 9.02.2015 року у даній справі.

24.03.2016 року на адресу суду першої інстанції надійшов звіт про виконання вищезазначеного судового рішення.

01.03.2017 року Гайсинським районним судом за наслідками розгляду звіту постановлено ухвалу, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про накладення штрафу на відповідача штрафу в розмірі 30 мінімальних заробтніх плат.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

Сторони у справі в судове засідання не з'явилися та повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Від позивача, через відділ надання інформаційних послуг та діловодства суду Вінницького апеляційного адміністративного суду, надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За приписами п.1 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Гайсинського районного суду від 09.02.2015 року, задоволено частково позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Гайсинському районі Вінницької області (далі УПФУ в Гайсинському районі) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. Зокрема, зобов'язано відповідача надати позивачу виправлену інформацію про розмір перерахованої пенсії згідно з постановою Гайсинського районного суду від 14.09.2011 р. у справі № 2-а-6096/11 та ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.05.2014 р. у справі № 2-а-6096/11/0204, починаючи з 01.06.2011 р. по день припинення права, з урахуванням проведених виплат. Окрім того, зобов'язано УПФУ в Гайсинському районі надати звіт про виконання судового рішення по даній адміністративній справі.

24.03.2016 року Управлінням подано до суду першої інстанції звіт про виконання вищезазначеного судового рішення зі змісту якого слідує, що відповідач листом від 10.02.2016 року № 230/06-31/09 надав ОСОБА_2 інформацію про розмір перерахованої пенсії згідно постанови Гайсинського районного суду від 14.09.2011 року у справі № 2а-6096/11, починаючи з 01.06.2011 р. по день припинення такого права, з урахуванням проведених виплат, а саме: направлено копію розпорядження № 145904 від 17.10.2011 року із зазначенням періоду нарахування з 01.06.2011 року по 22.07.2011 року за рішенням суду та протокол про індивідуальний перерахунок від 21.10.2011 року з різницею між призначеною та виплаченою пенсією в сумі 6485,84 грн.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про застосування наслідків невиконання судового рішення, у вигляді штрафу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У рішенні від 30 червня 2009 року N 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах встановлений статтею 267 КАС України.

Приписами вказаної статті визначено два окремі способи судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого не на користь суб'єкта владних повноважень: зобов'язання останнього подати звіт про виконання судового рішення, що здійснюється судом під час ухвалення постанови за наслідками вирішення спору по суті та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання судового рішення, що здійснюється за ініціативою позивача після розгляду справи.

Так, відповідно до ч.1 ст.267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Аналіз вищезазначених правових норм дає суду підстави вважати, що у разі зобов'язання судом суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення, у відповідного суду виникає обов'язок здійснювати контроль за поданням такого звіту. При цьому, у разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може з власної ініціативи накласти на керівника суб'єкта владних повноважень штраф, а не за ініціативою позивача за заявою про контроль за виконанням судового рішення після його ухвалення.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_2, оскільки останнім при зверненні до суду обрано неналежний спосіб захисту порушеного права у зв'язку з невиконанням суб'єктом владних повноважень судового рішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.199, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст.201,202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 01 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає (ч.11 ст.267 КАС) України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.