Справа № 425/2804/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Москаленко В.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року справа №425/2804/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 жовтня 2016 р. у справі № 425/2804/16-а (головуючий І інстанції Москаленко В.В.) за позовом ОСОБА_2 до Інспектора поліції Гончій Г.Р. про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до інспектора поліції Гончія Г.Р., в якому просив скасувати постанову серії АР № 034383 від 05.09.2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 гривень (а.с.2).

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 вересня 2016 року позовну заяву залишено без руху та надано строк п'ять днів для усунення недоліків до 19.09.2016 року. Підставою для залишення без руху зазначено недодержання вимог статей 17, 105, 106 КАС України, а саме: позовні вимоги не конкретизовані, позивач просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення, при цьому не врахувавши положення частини 1 статті 17 КАС України, що компетенція адміністративних суддів поширюється на спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, тобто в адміністративному позові не викладені зазначені вимоги (а.с.3).

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 жовтня 2016 року позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку з неусуненням недоліків (а.с.9)

Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просив ухвалу скасувати. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач не отримував увалу суду від 09.09.2016 року про залишення позовної заяви без руху (а.с.11).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За унормуванням пункту 3 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

З аналізу наведених норм вбачається, що підстави для залишення позовної заяви без руху встановлені саме статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, перелік яких є вичерпним.

Пунктом 4 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з ч. 4 ст. 105 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Кодекс адміністративного судочинства України визначає: до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина 2 статті 2).

За приписами п. 1 ч. 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому відповідно до п. 7 ч. 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просив скасувати постанову інспектора поліції серії АР № 034383 від 05.09.2016 року про накладення адміністративного стягнення, тобто позивач звернувся з вимогами про скасування рішення індивідуальної дії, прийнятого суб'єктом владних повноважень.

Отже, позивачем при зверненні з позовною заяву дотримано вимоги статті 105 та 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без руху та відповідно її повернення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що супровідний лист про направлення позивачеві копії ухвали про залишення позову без руху датований 09.09.2016 року, а фактично спрямований позивачеві 16.09.2016 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті (а.с. 4, 5).

При цьому колегія враховує, що це рекомендоване відправлення так і не було вручене позивачу і 11.10.2016 року повернуто на адресу позивача (а.с. 8).

На підставі викладеного, ухвала суду щодо повернення позовної заяви, як і ухвала від 09 вересня 2016 року, якою позовну заяву залишено без руху, підлягають скасуванню через порушення норм процесуального права на підставі статті 195 КАС України скасувати ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 199, 202, 204, 205, 206, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 жовтня 2016 р. у справі № 425/2804/16-а, - задовольнити.

Скасувати ухвали Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 вересня 2016 р. та від 25 жовтня 2016 р. у справі № 425/2804/16-а та повернути справу для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко