Справа № 2-а-6632/10/2170
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2012-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2012 р.Справа № 2-а-6632/10/2170

Категорія:10.2.3Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Бойка А.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Херсонського міського центру зайнятості на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року у справі за позовом Херсонського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про повернення коштів матеріального забезпечення отриманих обманним шляхом,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2010 року Херсонський міський центр зайнятості звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення 6565,94 грн., посилаючись на те, що розслідуванням страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення встановлено, що перебуваючи на обліку в центрі зайнятості відповідач була зайнятою особою, зокрема, з 10.05.2007р. була зареєстрована фізичною особою-підприємцем, а тому порушила умови перебування на обліку, що завдало державі матеріальних збитків на вказану суму.

ОСОБА_1 проти позову заперечила, зазначивши, що після реєстрації її як фізичної особи-підприємця підприємницьку діяльність не здійснювала та не мала доходів, про що при поданні заяви до центру зайнятості повідомляла працівника позивача.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 08.08.2011р. позов Херсонського міського центру зайнятості залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Херсонський міський центр зайнятості подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, та прийняти нову постанову, якою його позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 07.08.2007р. ОСОБА_1 звернулася до Херсонського міського центру зайнятості із заявою про взяття її на облік, набуття статусу безробітної та виплати допомоги по безробіттю. 14.08.2007р. наказом №НТ070814 відповідачу призначено допомогу по безробіттю з 14.08.2007р.; знято з обліку з 03.08.2009р. у звязку з отриманням безробітним права на пенсію.

Відповідно до акту №223/П від 29.09.2010р. перевірки достовірності страхових випадків на обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», встановлено порушення ОСОБА_1 ст.2 Закону України «Про зайнятість населення». Зокрема, в період перебування на обліку в центрі зайнятості відповідач з 14.04.2003р. була зареєстрованою фізичною особою-підприємцем, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що центром зайнятості не надано суду доказів про отримання відповідачкою доходів від здійснення підприємницької діяльності та одержання нею матеріальної допомоги обманним шляхом. Колегія суддів не погоджується з таким висновком Херсонського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про зайнятість населення» безробітними визнають працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Відповідно до п.б ч.1 ст.1 Закону до зайнятого населення відносяться громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у їх виробництві.

Згідно ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»застраховані особи, зареєстровані у встановленому прядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Пунктом 5.5 розділу 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України №307 від 20.11.2000р., передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, повязаною з одержанням доходів безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до п.6.14 Порядку якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків, та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Колегія суддів вважає обґрунтованими твердження апелянта, що віднесення особи до категорії зайнятого населення, позбавляє її права на отримання статусу безробітного. Особа відноситься до категорії зайнятого населення перебуваючи в статусі фізичної особи-підприємця з моменту внесення відповідного запису про реєстрацію фізичної особи-підприємця до ЄДР, до моменту внесення запису до ЄДР про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем. При цьому, фактичне припинення здійснення підприємницької діяльності не позбавляє статусу фізичної особи-підприємця.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не погоджується з судом першої інстанції, що позивачем має бути доведено отримання відповідачем доходів від здійснення підприємницької діяльності, оскільки в даному випадку істотне значення має факт перебування особи в статусі фізичної особи-підприємця, а не отримання нею доходів від здійснення підприємницької діяльності.

Реєструючись в Херсонському міському центрі зайнятості як безробітна ОСОБА_1 надала недостовірну інформацію щодо себе, вказавши в своїй заяві, що на момент реєстрації не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності (а.с.7).

Поряд з цим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що незаконним являється проведення перевірки не під час, а після перебування відповідача на обліку в центрі зайнятості, оскільки жодними нормативно-правовими актами, які визначають підстави та порядок проведення таких перевірок, не передбачено термінів та строків їх здійснення.

Виходячи із встановлених обставин справи, наявності заборгованості у позивача по поверненню отриманих коштів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.3 ч.1ст.202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 197, 198 ч.1 п.3, 202 ч.1 п.4, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну Херсонського міського центру зайнятості задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Херсонського міського центру зайнятості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Херсонського міського центру зайнятості 6565,94 (шість тисяч пятсот шістдесят пять грн. 94 грн.) грн. незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Бойко А.В.

ОСОБА_2