Справа № 820/7148/16
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 р.Справа № 820/7148/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центральної об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2017р. по справі № 820/7148/16

за позовом ОСОБА_1

до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

третя особа Державна іпотечна установа

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області. третя особа Державна іпотечна установа, в якому просив суд:

- зобов'язати Центральну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: 61166, м. Харків, пр. Науки, 9) перерахувати суму податкової знижки в розмірі 6562,63 грн. на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 у публічному акціонерному товаристві "УкрСиббанк" (, МФО 351005).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2017р. задоволено.

Зобов'язано Центральну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: 61166, м. Харків, пр. Науки, 9) перерахувати суму податкової знижки в розмірі 6562 (шість тисяч п'ятсот шістдесят дві) грн. 63 коп. на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 у публічному акціонерному товаристві "УкрСиббанк" (, МФО 351005).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 28.04.2016р. позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2015р., в якій задекларовано право на отримання податкової знижки відповідно до ст. 166 Податкового кодексу України у розмірі 6198,37 грн. з підстав передбачених ст. 166.3.8 Податкового кодексу України (а.с. 38).

Разом із податковою декларацією за звітний податковий період 2015 року на виконання приписів п. 166.2 ст. 166 Податкового кодексу України щодо документального підтвердження витрат, що включаються до податкової знижки позивачем подано документи, а саме: оригінал довідки про доходи ОСОБА_1 за 2015р. виданої АТ "УкрСиббанк" за вих. № 632 від 08.02.2016р.; копію договору купівлі-продажу квартири від 12.03.2012р. з витягом про реєстрацію прав; копію договору про іпотечний кредит № 0-4/12-00350-с-а від 12.03.2012р. з додатковою угодою № 1 від 12.05.2012 р.; копію іпотечного договору № 6276-90303/0312 від 12.03.2012р.; копію довідки Державної іпотечної установи за вих. № 1133/11/2 від 12.03.2016 р. про сплату кредиту та відсотків за 2015р.; копію довідки Державної іпотечної установи за вих. № 1134/11/2 від 12.03.2016р. про відсутність копій платіжних документів; копію повідомлення АТ "Банк "Фінанси та Кредит" за вих. № 10022/1737 від 22.08.2012р. про відступлення прав вимоги за договором про іпотечний кредит; копію листа АТ "Банк "Фінанси та Кредит" за вих. № 9-361110/1946 від 08.07.2015р. про зміну реквізитів сплати за договором про іпотечний кредит; копію листа Державної іпотечної установи за вих. № 4979/11/2 від 17.06.2015р. про зміну реквізитів сплати за договором про іпотечний кредит; копії квитанцій та платіжних доручень про сплату платежів за договором про іпотечний кредит за 2015р.

Вказані документи на адресу контролюючого органу направлені засобами поштового зв'язку, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення у цінний лист від 28.04.2016р. та квитанції про оплату послуг поштового зв'язку (а.с. 39).

Листом від 03.06.2016р. № 7237/10/20-33-13-01-13 Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області позивачу повідомлено, що для можливості користування правом на отримання податкової знижки, платник податку - резидент подає до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи та на вимогу контролюючого органу зобов'язані пред'являти документи і відомості пов'язані з правом на отримання податкової знижки, у зв'язку з чим контролюючим органом запитано у позивача копії підтверджуючих документів про погашення ОСОБА_1 відсотків за іпотечним кредитом, а саме квитанції, фіскальні або товарні чеки, прибуткові касові ордери (а.с. 42).

З матеріалів справи вбачається, що 08.11.2016р. позивачем самостійно подано уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи за звітний (податковий) період 2015 рік, в якій уточнено суму податкової знижки та вказано її у розмірі 6562,63 грн. Вказана податкова декларація прийнята контролюючим органом про що свідчить відбиток штампу Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (а.с. 40-41).

Відповідно до п.п. 14.1.170 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова знижка для фізичних осіб, які не є суб'єктами господарювання, - документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку - резидента у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати, у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до ст. 166 Податкового кодексу України платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року; підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації, яка подається по 31 грудня включно наступного за звітним податкового року.

Згідно з п.п. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 Податкового кодексу України до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача). У зазначених документах обов'язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк їх продажу (виконання, надання).

Перелік витрат, дозволених до включення до податкової знижки визначений п. 166.3 ст. 166 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 164.6 ст. 164 Податкового кодексу України під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов'язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності.

Таким чином, п.п. 166.3.8 п. 166.3 ст. 166 Податкового кодексу України передбачено, що суми витрат платника податку на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, у тому числі на погашення пільгового іпотечного житлового кредиту, наданого на такі цілі, та процентів за ним.

Згідно з п. 175.1 ст. 175 Податкового кодексу України платник податку - резидент має право включити до податкової знижки частину суми процентів за користування іпотечним житловим кредитом, наданим позичальнику в національній або іноземній валютах, фактично сплачених протягом звітного податкового року. Таке право виникає в разі якщо за рахунок іпотечного житлового кредиту будується чи купується житловий будинок (квартира, кімната), визначений платником податку як основне місце його проживання, зокрема згідно з позначкою в паспорті про реєстрацію за місцезнаходженням такого житла.

Колегією суддів встановлено, що між позивачем в якості покупця та фізичними особами, громадяни України ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в якості продавців укладено договір купівлі-продажу квартири від 20.03.2012р., відповідно до якого, продавці передають у власність, а покупець приймає у власність квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язується сплатити за неї обумовлену суму грошей (а.с. 10).

Вказаний правочин зареєстровано, про що свідчить копія витягу з Державного реєстру правочинів (а.с. 11).

До того ж, між ОСОБА_1 (позичальник) та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (кредитор) укладено договір про іпотечний кредит № 0-4/12-00350-с-а від 12.03.2012р. (а.с. 12-19).

Також, на забезпечення виконання договору про іпотечний кредит № 0-4/12-00350-с-а від 12.03.2012р., між позивачем (іпотекодавець) та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (іпотекодержатель) укладено іпотечний договір №6276-90303/0312 від 12.03.2016р. (а.с. 24-25).

12.05.2012 року між ОСОБА_1 (позичальник) та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (кредитор) укладено додаткову угоду №1 до договору про іпотечний кредит № 0-4/12-00350-с-а від 12.03.2012р. (а.с. 20-23).

Відповідно до п. 2.4. договору про іпотечний кредит № 0-4/12-00350-с-а від 12.03.2012 р. в редакції від 12.05.2012р., позичальник зобов'язується щомісячно до 12 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного після укладання цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки у складі щомісячних ануїтентних платежів, розмір кожного з яких за цим договором складає 3561,69 грн. відповідно до графіку погашення Кредиту.

Матеріали справи містять повідомлення на ім'я позивача від Філії "Слобажанське регіональне управління" ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" щодо відступлення прав вимоги Державній іпотечній установі за кожним договором укладеним з ОСОБА_1, зокрема за договором про іпотечний кредит № 0-4/12-00350-с-а від 12.03.2012р., іпотечним договором №6276-90303/0312 від 12.03.2016р. (а.с. 28).

Під час судового розгляду справи у суді першої інстанції, позивачем вказано, що перерахування платежів ним здійснювалось на рахунки Державної іпотечної установи у банківських установах АБ "Укргазбанк", АТ "Ощадбанк", відповідно до отриманого листа АТ "Банк "Фінанси та Кредит" від 08.07.2015 року (а.с. 29) та листа Державної іпотечної установи від 17.06.2015 року (а.с. 30).

На підтвердження здійснених ОСОБА_1 витрат зі сплати відсотків за договором про іпотечний кредит впродовж 2015р. до контролюючого органу разом з податковою декларацією подано копії розрахункових документів - платіжних доручень та квитанцій зі сплати ануїтентних платежів у сумі 3561,69 грн. щомісячно (а.с. 31-34), а також довідка Державної іпотечної установи від 12.03.2016р. №1133/11/2 про суми сплачених впродовж 2015р. основного боргу за кредитом та відсотків за користування кредитом, копії зазначених документів долучено до матеріалів справи (а.с. 26).

Колегією суддів встановлено, що впродовж 2015р. позивачем сплачено 1235,81 грн. основного боргу та 41504,47 грн. нарахованих відсотків. Зазначені суми надійшли на рахунок Державної іпотечної установи у повному обсязі, що підтверджено довідкою від 12.03.2016р. №1133/11/2.

Таким чином, протягом 2015р. позивач здійснював погашення своїх зобов'язань за договором про іпотечний кредит шляхом щомісячної сплати ануїтентних платежів, які включають тіло кредиту та нараховані відсотки, готівкою через касу відділення АТ "Банк "Фінанси та Кредит", а також безготівковим перерахуванням зі свого поточного рахунку на поточний рахунок Державної іпотечної установи, що підтверджено поданими до контролюючого органу документами.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо необхідності подання позивачем до контролюючого органу меморіального ордеру, квитанції, фіскальних або товарних чеків, прибуткових касових ордерів як документів, що підтверджують понесення ним витрат платника податку на сплату процентів за користування іпотечним житловим кредитом та зазначає наступне.

Згідно з ст. 16 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" до документів на переказ відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" ініціювання переказу проводиться шляхом: 1) подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа; 2) подання платником до будь-якого банку документа на переказ готівки і відповідної суми коштів у готівковій формі; 3) подання ініціатором до відповідної установи - учасника платіжної системи документа на переказ, що використовується у відповідній платіжній системі для ініціювання переказу; 4) використання держателем електронного платіжного засобу для оплати вартості товарів і послуг або для отримання коштів у готівковій формі; 5) подання отримувачем платіжної вимоги при договірному списанні; 6) надання клієнтом банку, що його обслуговує, належним чином оформленого доручення на договірне списання; 7) внесення готівкових коштів для подальшого переказу за допомогою платіжних пристроїв.

Згідно з ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер.

Відповідно до п. 1.19-1 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Отже, такий розрахунковий документ як меморіальний ордер складається за ініціативою банківської установи.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що кредитором позивача та отримувачем сплачених ним платежів є Державна іпотечна установа, а повернення позичальником кредиту та сплата нарахованих відсотків нарахованих відсотків передбачена у вигляді сплати ануїтетних платежів.

Відповідно до Протоколу №31 від 11.09.2008р. Державної іпотечної установи: ануїтетні платежі - регулярні рівні щомісячні або щоквартальні платежі, що направляються на погашення іпотечного житлового кредиту, а саме основного боргу і процентів, що розраховуються таким чином, що в кінці терміну кредитного договору за умови виконання зобов'язання Позичальником заборгованість повністю погашається.

В матеріалах справи наявний лист від 12.03.2016р. №1134/11/2 Державної іпотечної установи, який в свою чергу позивачем було подано також і до контролюючого органу, відповідно до якого Державна іпотечна установа не має можливості надати позивачу інших документів окрім довідки на підтвердження сплачених ним відсотків основного боргу за договором про іпотечний кредит №0-4/12-00350-с-а від 12.03.2012р., а квитанції, що видаються і одержуються в разі сплати за певні грошові суми і є документом, який підтверджує оплату по кредиту (а.с. 27).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем для отримання податкової пільги у сумі 6562,63 грн. з податку на доходи фізичних осіб з підстав, передбачених ст. 166.3.8 Податкового кодексу України за звітний період 2015 рік подано усі необхідні документи, що підтверджують понесені ним витрати.

Згідно частин 1, 2 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його апеляційна скарга, і не довів правомірності вчинених ним дій та прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 20.03.2017р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Центральної об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2017р. по справі № 820/7148/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Старостін В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 12.06.2017 р.