Справа № 815/4634/16
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 р. Справа № 815/4634/16

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

за участю сторін:
СДПІОСОБА_5 (довіреність) ОСОБА_6 (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю „Інтернаціональні телекомунікації на Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Інтернаціональні телекомунікації до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС України про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС України про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Інтернаціональні телекомунікації не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 20 квітня 2017 року по справі № 815/4634/16 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

12 червня 2017 року до Одеського апеляційного адміністративного суду надійшла заява про видачу копії рішення, у якій представник товариства з обмеженою відповідальністю „Інтернаціональні телекомунікації, ОСОБА_7, просив суд перенести розгляд справи у звязку із робочим відрядження. Разом з тим, до заяви не додано доказів перебування ОСОБА_7 у відрядженні. Крім того, як вибачається з матеріалів справи, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю „Інтернаціональні телекомунікації підписана іншим представником, а саме ОСОБА_8, який також мав змогу представляти інтереси апелянта під час розгляду справи. Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представник товариства з обмеженою відповідальністю „Інтернаціональні телекомунікації, ОСОБА_7 про перенесення розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ Інтернаціональні телекомунікації (ТОВ Інтертелеком) зареєстровано як юридична особа 21.09.1998 року та перебуває на податковому обліку з 13.10.1998 року в СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.22-28).

У період з 08.08.2016 року по 22.08.2016 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС на підставі ст.20, п.п.80.2.2, 80.2.4 ст.80 Податкового кодексу України та наказу про проведення фактичної перевірки віл 29.07.2016 року №344 з метою здійснення контролю за дотримання порядку проведення платниками податків розрахункових операцій. Ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) в присутності начальника центру обслуговування абонентів ОСОБА_9 завідувачем сектору фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями відділу аудиту Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі міжрегіонального головного управління ДФС ОСОБА_6 (направлення від 29.07.2016 року №384), головним державним інспектором сектору фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями відділу аудиту Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі міжрегіонального головного управління ДФС ОСОБА_10 (направлення від 29.07.2016 року №384) проведено фактичну перевірку субєкта господарської діяльності ТОВ Інтертелеком, а саме: господарської одиниці центр сервісного обслуговування за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд.44/46.

За результатами фактичної перевірки Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС складено акт (довідку) про результати фактичної перевірки від 22.08.2016 року №158/28-08-14-02/30109015, яким встановлено порушення п.1,2,12 ст.3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг (а.с.11-14, 59-62) разом із додатками.

Не погодившись з висновками, викладеними в акті перевірки, ТОВ Інтертелеком на адресу відповідача направило заперечення від 25.08.2016 року №2772-21 на акт фактичної перевірки центру обслуговування ТОВ Інтертелеком, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 44/46 (а.с.16-17).

За результатами розгляду вищевказаних заперечень СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС за №131/10/28-08-14-02 01.09.2016 року на адресу позивача надано відповідь, якою заперечення субєкта господарювання залишено без задоволення, а висновки акту перевірки без змін (а.с.19-21, 56-58).

На підставі акту перевірки від 22.08.2016 року №158/28-08-14-02/30109015 Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення № від 05.09.2016 року, яким за порушення п.1,2,12 ст.3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг, на підставі пп.54.3.3 п.54.3 Податкового кодексу України, згідно п.1 ст.17, ст..20 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг ТОВ Інтертелеком визначено суму грошового зобовязання по штрафним (фінансовим) санкціям (штрафам) у розмірі 999,00 грн. (а.с.9)

Не погодившись з висновками податкового органу та винесеним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його в судовому порядку, звернувшись із вказаним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що факти, які встановлені в акті перевірки від 22.08.2016 року №158/28-08-14-02/30109015 знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню. Колегія суддів погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на висновках податкового органу про порушення позивачем п.1,2,12 ст.3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг,

Перевіркою встановлено факт продажу товару без проведення розрахункової операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, а саме: 08.08.2016 року касиром ТОВ ІНТЕРТЕЛЕКОМ працівникам податкової служби був проданий мобільний телефон Nokia 8208 на суму 499,00 грн. У якості розрахункового документу особою, що проводила розрахункову операцію ОСОБА_11 був виданий товарний чек № 34538 від 08.08.2016 року від СПД ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_1). Касир ОСОБА_11 у трудових відносинах з СПД ОСОБА_12 не перебуває, у підтвердження взаємовідносин з ТОВ ІНТЕРТЕЛЕКОМ до перевірки надано копію договору про суборенду приміщення № 12-Б від 01.11.2015р. В ході перевірки був направлений запит про проведення зустрічної звірки даних субєкту господарювання ТОВ ІНТЕРТЕЛЕКОМ з СПД ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_1) до ДПІ у Київському районі м. Одеси від 11.08.2016 року № 1863/7/28-08-14-02. У разі не підтвердження взаємовідносин СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС залишає за собою право на проведення заходів у межах повноважень, наданих Податковим Кодексом України. Встановлено факт продажу товару на суму 499,00 грн., який не відображений у обліку за місцем реалізації, а саме: на мобільний телефон Nokia 8208 не надані документи, що підтверджують облік товарних запасів за місцем реалізації.

У висновках акту перевірки зазначені порушення вимог п.п.1,2,12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (зі змінами та доповненнями).

Згідно з п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до частини першої ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, видом діяльності за КВЕД, яку здійснює позивач є: 43.21 Електромонтажні роботи; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; 95.12 Ремонт обладнання зв'язку; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 61.20 Діяльність у сфері безпроводового електрозв'язку (основний); 61.90 інша діяльність у сфері електрозв'язку; 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (а.с.22-28).

У суді першої інстанції під час розгляду справи представник відповідача зазначили, що 08.08.2016 року касиром ТОВ Інтертелеком працівникам податкової служби був проданий мобільний телефон Nokia 8208 на суму 499,00 грн., однак в якості розрахункового документу особою, що проводила розрахункову операцію ОСОБА_11 був виданий товарний чек № 34538 від 08.08.2016 року від СПД ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_1).

Також перевіряючи зазначили, що під час покупки мобільний телефон Nokia 8208 одна і та ж особа, а саме: ОСОБА_11 здійснила поповнення номеру телефону на суму 30,00 грн. про що надала фіскальний чек з РРО № від 08.08.2016 року та копія чеку №204 від 08.08.2016 року з платіжного терміналу банку АБ Південний.

На підтвердження вказаної обставини до суду надано: копію товарного чеку №34538 від 08.08.2016 року, у якому у графі товар зазначено Nokia 8208 (ИМЕИ А00000014Е4Е1С) у кількості 1 шт. на загальну суму 499,00 грн. На вказаному чеку проставлено штамп СПД ОСОБА_12 (АДРЕСА_1) та зазначено інформацію про місце реалізація: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 44.; копію гарантійного талону №БО-16-13190 із зазначенням дати продажу 08.08.2016 року, продавець: ОСОБА_12, покупець ОСОБА_13, виріб телефон, найменування Nokia 8208 (а.с.80).

Також суду надано копі фіскального чеку з РРО № від 08.08.2016 року (час здійснення розрахункової операції 12 год. 07 хв.) та копія чеку №204 від 08.08.2016 року з платіжного терміналу банку АБ Південний (час здійснення розрахункової операції 12 год. 07 хв.) з яких вбачається, що вказані документи на суму 30,00 грн. були видані ТОВ Інтертелеком, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 44/46, Центр обслуговування абонентів (а.с.80).

Як вибачається з матеріалів справи, що 23.11.2012 року ТОВ Інтернаціональні телекомунікації Наказом (розпорядженням) №И/К-003470-И-000037489, ОСОБА_14, прізвищем якої згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №187212 від 14.09.2013 року після державної реєстрації шлюбу стало ОСОБА_11, з 23.11.2012 року прийнята на роботу до Відділу маркетингу та продажів м. Одеси на посаду касира по прийому платежів (а.с.52-53).

Позивача у своєму адміністративному позові, посилаючись на письмові пояснення ОСОБА_15 від 16.08.2016 року (а.с.15), зазначив, що перевіряючі помиляються, стверджуючи, що продаж мобільний телефон Nokia 8208 на суму 499,00 грн. був здійснений працівником підприємства позивача з видачею накладної від СПД ОСОБА_12

Для підтвердження обставин, на які посилався позивач, судом першої інстанції було здійснено виклик ОСОБА_15 у судові засідання 05.12.2016 року, 21.12.2016 року, 12.01.2017 року, 20.02.2017 року, 15.03.2017 року для допиту у якості свідка.

При цьому ухвалами суду від 31.01.2017 року та 20.02.2017 року судом застосовано заходи процесуального примусу до ОСОБА_15, визначені ст. 272 КАС України.

Однак, ОСОБА_15 у судові засідання не зявлялась, а від Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області на якого ухвалами суду від 31.01.2017 року та 20.02.2017 року був покладений обовязок виконання ухвали суду про привід ОСОБА_15, надійшла відповідь про неможливість здійснення приводу вказаної особи (а.с.179-188).

28.11.2016 року відповідно до наказу (розпорядження) №И/К-0004526/1810-к ТОВ Інтертелеком, ОСОБА_15 звільнена з посади старшого касира Відділу маркетингу та продажів в м. Одесі на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с.120), тобто після того, як судом було прийнято рішення про виклик її для допиту у якості свідка.

Також, судом першої інстанції встановлено, що 01.11.2015 року між ТОВ Інтертелеком (орендодавець) та ФОП ОСОБА_12 укладено договір суборенди №12-Б строком дії до 30.09.2018 року предметом якого є частина нежитлового приміщення загальною площею 2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд.44/46 та стелаж для товарів (а.с.54).

01.11.2015 року згідно акту прийому-передачі, ТОВ Інтертелеком (орендодавець) передав, а ФОП ОСОБА_12 (суборендар) прийняла в тимчасове платне володіння та користування частину нежитлового приміщення загальною площею 2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд.44/46 та стелаж для товарів (а.с.55).

Відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань фізична особа-підприємець ОСОБА_12 зареєстрована 22.03.2004 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань (дата внесення запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця-10.04.2017 року).

Також судом першої інстанції було викликано для допиту у якості свідка у судові засідання 05.04.2017 року та 20.04.2017 року ФОП ОСОБА_12, однак вказана особа у судові засідання не зявлялась.

У судовому засіданні 21.12.2016 року, судом першої інстанції допитано у якості свідка ОСОБА_9, який працює начальником центру обслуговування абонентів ТОВ Інтертелеком. Вказана особа пояснила, що після того як на перевірку прийшли співробітники податкової, він звернувся до юриста підприємства позивача і не продовжував спілкування з останніми. Також ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_15 є колишнім працівником ТОВ Інтертелеком і працювала на касі. ФОП ОСОБА_12 займала одну вітрину у приміщенні центру сервісного обслуговування, підстави з яких ФОП ОСОБА_12 користувалась вітриною йому не відомі.

Враховуючи вище викладене, обставини, на які посилався позивач у своєму адміністративному позові не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Загальні умови і порядок контролю за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги) встановлені Законом України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг № 265/95-ВР від 6 липня 1995 року.

Відповідно до ст.2 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг, розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця; розрахунковий документ це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Статтею 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг визначено, що субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані, зокрема: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (п.1); видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обовязковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції (п.2); вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (п.12).

Згідно із п.1 с. 17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня; за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів

Відповідно до ст. 20 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг, до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладені приписи чинного законодавства України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що факти, які встановлені в акті перевірки від 22.08.2016 року №158/28-08-14-02/30109015 знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Інтернаціональні телекомунікації про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами та задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги майже один в один дублюють адміністративний позов (а.с. 5) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Інтернаціональні телекомунікації, - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року по справі № 815/4634/16, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі 14 червня 2017 року.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3