Справа № 805/1785/17-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 р. Справа №805/1785/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алябєва І.Г., при секретарі судового засідання Филиппенко М.С.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Мангушської районної державної адміністрації Донецької області про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Донецького адміністративного суду із адміністративним позовом до державного реєстратора Мангушської районної державної адміністрації Донецької області у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23 грудня 2016 року № 33135185.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 23 грудня 2016 року відповідачем здійснені реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно (трикімнатну квартиру) про що здійснено запис про право власності № 18256673 та в якості власника майна вказана ОСОБА_2. Вважає таке рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки позивач є власником майна на підставі свідоцтва про право власності. Вважає, що у державного реєстратора не було достатніх підстав для здійснення таких дій, оскільки рішення Кіровського районного суду м Донецька не стосується ані її, ані майна позивача. Просила задовольнити позов.

Від відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення. Зазначали, що 21 грудня 2016 року до відділу державної реєстрації звернулась громадянка ОСОБА_2 з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно. До заяви були надані рішення Кіровського районного суду м. Донецька №№ 2/258/3343/13, 258/11651/13-ц від 21 жовтня 2013 року, технічний паспорт по інвентаризаційній справі № 1-0809. Вказаними рішеннями суду, з урахуванням додаткового рішення від 21 жовтня 2013 року ОСОБА_2 визнано власником майна (трикімнатна квартира) в порядку спадкування за заповітом. З врахуванням того, що судові рішення підлягають обовязковому виконанню, відповідач вважає, що діяв в порядку та у спосіб передбачені законодавством, а тому рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є законним. Просили врахувати пояснення при винесенні рішення.

Представники відповідача до судового засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВВ № 647592, виданий Кіровським РВ УМВС України в Донецькій області 24 жовтня 1998 року. З 23 серпня 1988 року по листопад 2001 року була прописана за адресою: АДРЕСА_1 та з грудня 2001 року за адресою: АДРЕСА_2. Згідно довідки від 25 лютого 2016 року № НОМЕР_1 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 28 листопада 2000 року № 9766 представництвом Фонду державного майна України в м. Донецьку посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, належить на праві спільної часткової власності (частка кожного співвласника 25 відсотків) громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Зазначена квартира загальною площею 54,7 кв.м. приватизована.

Згідно договору дарування 25/100 частини квартири від 14 вересня 2006 року, ОСОБА_5 передала безоплатно у власність ОСОБА_1 25/100 частин трикімнатної квартири номер 46, що відчужується за даним договором, загальною площею 54,7 кв.м., в тому числі жилою 40,0 кв.м., розташована у будинку номер 32-а по вулиці Бірюзова, м. Донецьк. (пункти 1.1, 1.2 Договору).

Згідно витягу з Державного реєстру правочинів від 14 вересня 2006 року № 2889403, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_6 договір дарування від 14 вересня 2006 року зареєстрований у реєстрі під номером № 1570886. Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29 січня 2007 року № 13372742, реєстраційний номер 16009847 підтверджено право власності ОСОБА_1 на трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Про що зроблено відповідний запис № 65 у книзі 6/50дк-82.

02 лютого 2007 року між ОСОБА_4 та позивачем укладено договір дарування 50/100 частин квартири, відповідно до якого ОСОБА_4 передала безоплатно у власність ОСОБА_1 50/100 частин трикімнатної квартири номер 46, що відчужується за даним договором, загальною площею 54,7 кв.м., в тому числі жилою 40,0 кв.м., розташована у будинку номер 32-а по вулиці Бірюзова, м. Донецьк. (пункти 1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів від 02 лютого 2007 року № 3523314, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_6 договір дарування від 02 лютого 2007 року зареєстрований у реєстрі під номером № 1896274. Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26 березня 2007 року № 14019962, реєстраційний номер 16009847 підтверджено право власності ОСОБА_1 на трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Про що зроблено відповідний запис № 65 у книзі 6/50дк-83.

Як вбачається з технічного паспорту на квартиру № 46 у житловому будинку 32-а по вул. Бірюзова, м. Донецьк власником зазначеного нерухомого майна є ОСОБА_1 на підставі договорів оренди від 14 вересня 2006 року (частка 25/100) та 02 лютого 2007 року (частка 50/100) та свідоцтва про право власності від 28 листопада 2000 року № 9766 (частка 25/100).

В матеріалах справи наявна інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна сформованої 10 квітня 2017 року за № 84715790.

З вказаної інформаційної довідки вбачається, що обєкт нерухомого майна (трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1) за реєстраційним номером 239, номер запису про право власності 18256673, на підставі рішення суду № 2/258/3343/2013, ухвали суду № 2/258/3343/2013 виданих 21 жовтня 2013 року Кіровським районним судом м. Донецька та на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 33135185 від 23 грудня 2016 року належить на праві власності (частка 1/1) ОСОБА_2 Раісі Тимофіївні.

Відповідно до довідки Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 16 травня 2017 року за фактом незаконного заволодіння квартирою, що належить на праві власності ОСОБА_1 до ЄРДР внесено запис від 12 квітня 2017 року № 0001218, за ознаками складу злочину передбаченого частиною 1 статті 190 КК України.

Судом досліджені копії судових рішень у справі 2/258/3343/2013, які були надані державному реєстратору для реєстрації права власності та які є підставою для прийняття спірного рішення.

Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 21 жовтня 2013 року у справі № 2/258/3343/2013 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

Встановлено факт своєчасного прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_8, померлої 25 грудня 2001 року та за ОСОБА_2 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 43,5 кв.м. та жилою 26,4 кв.м.

21 жовтня 2013 року ухвалою суду у цій же справі виправлено описку у рішенні Кіровського районного суду м. Донецька шляхом зазначення вірної інформації в частині площі квартири, а саме за ОСОБА_2 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 54,7 кв.м. та жилою 40,0 кв.м.

Того ж дня Кіровським районним судом у справі № 2/258/3343/2013 ухвалено додаткове рішення, яким за ОСОБА_2, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_8, яка померла 25 грудня 2001 року, визнано право власності на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 54,7 кв.м. та жилою 40,0 кв.м.

Виключено з реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про ОСОБА_1, як власника зазначеного майна.

В матеріалах справи наявні копії технічних паспортів на квартиру № 46 розташованої в будинку 32-а по вулиці Бірюзова в м. Донецьку, загальною площею 54,7 кв.м. та жилою 40,0 кв.м.

Так згідно з Технічним паспортом вказаної квартири, виготовленим від 11 вересня 2006 року власником майна є ОСОБА_1

У пункті першому паспорту зазначено, що квартира посімейного заселення розташована на першому поверсі пяти поверхового будинку і складається з трьох кімнат житловою площею 40,0 кв.м. (загальна 54,7 ккв.м.).

Разом з тим, відповідно до копії технічного паспорту на квартиру № 46 розташованої в будинку 32-а по вулиці Бірюзова в м. Донецьку, загальною площею 54,7 кв.м. та жилою 40,0 кв.м., виготовленого станом на 14 серпня 2013 року власником вказаного майна є ОСОБА_9

У розділі «Технічна характеристика жилих та підсобних приміщень квартири» зазначено, що вказана квартира знаходиться на першому поверсі девяти поверхового будинку.

Здійснивши оцінку обставин справи, надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Статтею 182 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Спеціальним законом, що регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав є Закон України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952).

Відповідно до статті 2 Закону № 1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 4 Закону № 1952 визначено, що державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності.

Згідно вказаного Закону до повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ.

За приписами статті 10 Закону № 1952 державний реєстратор при здійсненні реєстраційних дій встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником;

під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що при здійсненні державної реєстрації прав та їх обтяжень державний реєстратор повинен здійснити перевірку на відповідність поданих для здійснення таких дій документів.

Згідно з приписами статті 24 Закону № 1952 у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

За електронним запитом суду до бази даних «Єдиний державний реєстр судових рішень» жодного процесуального документу по справі 2/258/3343/2013 Кіровського районного суду м. Донецька не знайдено.

Крім того, судом встановлені розбіжності в наявних у матеріалах справи документах відносно нерухомого майна, зокрема, у технічних паспортах.

З досліджених судових рішень Кіровського районного суду м. Донецька від 21 жовтня 2013 року вбачається, що відповідачем у справі є ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

При цьому, згідно з даними Єдиного державного реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_1

Таким чином, судом встановлена невідповідність наданих державному реєстратору документів.

Ці обставини не прийняті до уваги державним реєстратором при здійсненні реєстраційних дій, оскільки, у додатковому рішенні Кіровського районного суду м. Донецька від 21 жовтня 2013 року, у описовій частині, вказується про рішення цього ж суду від 20 листопада 2012 року, яким договори дарування від 14 вересня 2006 року та 02 лютого 2007 року були визнані недійсними, а також скасовано свідоцтво про право власності на квартиру № 46, розташованої в будинку 32-а по вулиці Бірюзова в м. Донецьку. Також, у цьому рішенні зазначено, що у рішенні суду від 20 листопада 2012 року допущена помилка у прізвищі, замість ОСОБА_8 помилково вказано ОСОБА_1

Проте, вказаного рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 20 листопада 2012 року ні суду, ні державному реєстратору не надано.

Разом з тим, слід зазначити, що у вказаних вище рішеннях суду зазначено, про ОСОБА_8 померла 25 грудня 2001 року та в порядку спадкування за заповітом право власності на квартиру визнано за ОСОБА_2

Проте, відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно трикімнатна квартира № 46 розташована в будинку 32-а по вулиці Бірюзова в м. Донецьку, загальною площею 54,7 кв.м. та жилою 40,0 кв.м. зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі рішення від 26 березня 2007 року (реєстраційний номер майна 16009847, номер запису № 6/50дк-83).

Державний реєстратор не звернув уваги на той факт, що ОСОБА_8О та ОСОБА_1 не можуть бути однією і тією ж особою, оскільки за відомостями, наявними у реєстратора, перша померла у 2001 році, а право власності ОСОБА_1 на спірне майно виникло у 2007 році.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що при здійсненні реєстраційних дій щодо реєстрації права власності, державний реєстратор повинен був перевірити надані йому заявником документи, зокрема, зазначені вище судові рішення, а також інші відомості наявні в реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідачем при здійснені реєстраційних дій не досліджені у повному обсязі документи, що мають істотне значення для прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, прийняте відповідачем рішення є протиправним.

Задовольняючи позов суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та скасувати запис про право власності № 18256673 щодо обєкту нерухомого майна (трикімнатна квартира № 46, яка розташована за адресою: м. Донецьк, вул. Бірюзова, буд. 32-а).

Ухвалою суду від 11 травня 2017 року застосовані заходи забезпечення адміністративного позову у справі № 805/1785/17-а шляхом заборони усім субєктам державної реєстрації прав, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо обєкту нерухомого майна (трикімнатна квартира № 46, яка розташована за адресою: м. Донецьк, вул. Бірюзова, буд. 32-а), до набрання рішенням у справі законної сили.

Суд вважає за можливе скасувати заходи забезпечення адміністративного позову у справі № 805/1785/17-а, застосовані ухвалою суду від 11 травня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 8 - 11, 94, 158-163, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Мангушської районної державної адміністрації Донецької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 грудня 2016 року, індексний номер 33135185.

Скасувати запис про право власності № 18256673 щодо обєкту нерухомого майна (трикімнатна квартира № 46, яка розташована за адресою: м. Донецьк, вул. Бірюзова, буд. 32-а).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Мангушської районної державної адміністрації Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 760 (одна тисяча сімсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Скасувати заходи забезпечення адміністративного позову у справі № 805/1785/17-а, застосовані ухвалою суду від 11 травня 2017 року, шляхом заборони усім субєктам державної реєстрації прав, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо обєкту нерухомого майна (трикімнатна квартира № 46, яка розташована за адресою: м. Донецьк, вул. Бірюзова, буд. 32-а).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Аляб'єв І.Г.