Справа № 335/4402/17
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/4402/17 2-а/335/196/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2017 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участю секретаря Лєдової А.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Скороходової Ю.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Товалюк Маргарити Геннадіївни, третя особа - Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, про визнання дій незаконними, скасування постанови від 19 березня 2017 р. АР 577811 у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Товалюк М.Г., третя особа - Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, про визнання дій незаконними, скасування постанови від 19 березня 2017 р. АР 577811 у справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив, що постановою відповідача від 19 березня 2017 р. серії АР 577811 його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень за те, що він 19 березня 2017 р. о 12 годині 15 хвилин в м. Запоріжжі по пр. Соборному, 35, керуючи автомобілем «HYUNDAI ELANTRA», державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив вимоги 17.1 Правил дорожнього руху України.

Позивач вважає спірну незаконною з тих підстав, що він здійснив саме вимушену зупинку у зв'язку з раптовим погіршенням стану здоров'я (судорога у правій нозі) з метою уникнення аварійної ситуації, увімкнув аварійну сигналізацію та сповістив про зазначені обставини працівників поліції. Вимушена зупинка Правилами дорожнього руху України не забороняється. Того ж дня він звертався за медичною допомогою до лікаря. Отже, на переконання позивача, відповідач помилково кваліфікувала його дії за ч. 3 ст. 122 КУпАП, що призвело до необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності.

Просить суд визнати незаконними дії відповідача по складанню постанови про накладення адміністративного стягнення, визнати протиправною постанову від 19 березня 2017 р. серії АР 577811 та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з тих підстав, що спірна постанова є законною, обґрунтованою та скасуванню не підлягає. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні докази вчинення позивачем інкримінованого діяння. Просила відмовити у задоволенні позову (більш детально див. письмові заперечення арк. справи 33 - 34).

Представник третьої особи до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази. За таких обставин суд вважав за можливе розглянути дану адміністративну справу за відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Ухвалою судді від 18 квітня 2017 р. визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом (арк. справи 26).

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дорожній знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» передбачає, що смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху.

Своєю чергою, п. 17.1. Правил дорожнього руху забороняє водієві на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 рух і зупинку інших транспортних засобів на цій смузі.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення 19 березня 2017 р. ОСОБА_1 19 березня 2017 р. о 12 годині 15 хвилин в м. Запоріжжі по пр. Соборному, 35, керуючи автомобілем «HYUNDAI ELANTRA», державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив вимоги 17.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 гривень, тобто у межах санкції даної статті (арк. справи 7).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Дослідивши обставини справи, надані позивачем та відповідачем докази, суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність прийнятої ним постанови з огляду на таке.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 1 статті 146 цього ж Кодексу передбачено, що відтворення звукозапису і демонстрація відеозапису проводяться в залі судового засідання або в іншому спеціально обладнаному для цього приміщенні з відображенням у журналі судового засідання основних технічних характеристик обладнання та носіїв інформації і зазначенням часу відтворення (демонстрації). Після цього суд заслуховує пояснення осіб, які беруть участь у справі.

Так, з відтвореного у судовому засіданні оптичного диску з відеозаписом, наданого до матеріалів справи представником відповідача випливає, що ОСОБА_1 дійсно 19 березня 2017 р. здійснив зупинку у забороненому для цього місті. Про погіршення стану здоров'я, що потягло за собою здійснення вимушеної зупинки позивач працівникам поліції не зазначав. З пояснень ОСОБА_1 випливає, що зупинка була здійснена ним свідомо з метою передати дружині ключі, яка працює поблизу міста зупинки. Просив вибачення перед працівниками поліції за скоєння адміністративного правопорушення та просив оголосити йому попередження, чим фактично визнав свою вину на момент складання постанови про адміністративне правопорушення. Також судом встановлено, що позивачу були роз'яснені його права та обов'язки (див. диск арк. справи 32).

Що стосується посилання позивача на довідку ТОВ «Український медичний-експертний центр» від 19 березня 2017 р. № 07/17 (арк. справи 21), як на доказ здійснення вимушеної зупинки у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, то вказана довідка не може вважатись належним доказом та відкидається судом у зв'язку з тим, що станом на момент складання постанови про накладення адміністративного стягнення позивач не зазначав про погіршення свого стану здоров'я, а тому відповідачем не розглядалась версія щодо здійснення вимушеної зупинки.

Таким чином обставини, на які вказує позивач, не виключають подію та склад правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП у його діях та повністю спростовуються доказами, наданими відповідачем.

Судом встановлено, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясовані та доведені обставини, які свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

Чинним на час виникнення спірних правовідносин Законом України «Про національну поліцію» передбачено право поліцейського у випадках, визначених законом, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень. Відтак, приймаючи оспорювану постанову, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Інших істотних порушень законодавства, які б потягли за собою скасування постанови про адміністративне правопорушенні, судом не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд вважає оспорювану постанову у справі про адміністративне правопорушення, законною та обґрунтованою, з огляду на що відмовляє у задоволенні позову.

Судові витрати у даній справі слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69 - 71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 171-2, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Товалюк Маргарити Геннадіївни, третя особа - Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, про визнання дій незаконними, скасування постанови від 19 березня 2017 р. АР № 577811 у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Вступна та резолютивна частини постанови виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 7 червня 2017 р.

Повний текст постанови виготовлений 12 червня 2017 р.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: І.П. Соболєва