Справа № 683/3952/13-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" червня 2017 р. м. Київ К/800/36779/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області про перерахунок пенсії, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 3 березня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року, -

у с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до начальника Управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області (далі - УПФУ) в якому просила: визнати незаконною відмову відповідача у здійсненні перерахунку її пенсії з урахуванням заробітку, одержаного нею за період з вересня 1990 року по грудень 1996 року вказаного у довідці від 10 грудня 1999 року № 62, виданої Фірмою «Моноліт» Корпорації «Украгропромбуд» (далі - Фірма, довідка про заробіток, спірний перерахунок пенсії відповідно); зобов'язати УПФУ здійснити їй спірний перерахунок пенсії починаючи з 1 липня 2013 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що відмова відповідача у здійсненні їй спірного перерахунку пенсії не ґрунтується на вимогах закону, порушує її права, а тому ОСОБА_4 просила про задоволення позову.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 3 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року, позов задоволено повністю.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права просить ухвалені ними судові рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи колегія суддів, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про задоволення скарги з таких підстав.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд виходив з того, що вказаний у довідці заробіток хоч і не підтверджений первинними документами, однак, в силу положень законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, повинен бути врахований при обчисленні розміру пенсії позивача.

Проте, до такого висновку суди дійшли в порушення норм матеріального та процесуального права з огляду на таке.

У відповідності зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судами встановлено, що позивач є одержувачем пенсії за віком, призначеної з 28 травня 2009 року.

У серпні 2009 року позивач звернулась до УПФУ з заявою про здійснення їй спірного перерахунку пенсії, однак відповідач у здійсненні такого відмовив з посиланням на те, що довідка про заробіток, надана ОСОБА_4, не підтверджена первинними документами, а Фірма, яка її видала ліквідована. При цьому, після ліквідації Фірми її документи на зберігання в архів не передавались.

Так, відповідно до частини 1 статті 40 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок). За змістом підпункту «в» пункту 7 Порядку заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).

Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 17 Порядку).

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Аналогічний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду України від 17 березня 2015 року (справа № 21-11а15), який у відповідності до вимог частини 2 статті 161 та статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України має бути обов'язково врахований при виборі і застосуванні норм матеріального права до спірних правовідносин.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач просила врахувати при обчисленні розміру її пенсії заробіток, одержаний нею за період роботи до 1 липня 2000 року, однак підприємство, яке видало довідку ліквідоване і нарахування такої заробітної плати первинними документами не підтверджено.

Враховуючи викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позову не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального і дотриманні вимог норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, які підлягають скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

За правилами статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись статтями 223, 229, 232 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т н о в и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області задовольнити.

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 3 березня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області про перерахунок пенсії відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: М.І. Мойсюк

Я.Л. Іваненко

Ю.К. Черпак