Справа № 804/5158/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2017 р. Справа № 804/5158/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБезрученко К.В.,
представника позивача: Починка В.В.,
представника позивача: Воробейчика О.С.,
представника відповідача: Паньшиної С.С.,
представника відповідача: Бузунової К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Семіол» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2016 відкрито провадження у справі № 804/5158/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 30.08.2016 на 14:30. Останнє судове засідання відбулось 17.01.2017.
У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили та просили суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Криворізькою південною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Семіол» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2014, результати якої оформлені актом від 06.04.2016 №185/14.01/24246349.
В акті зазначено, що перевіркою встановлено порушення: 1) п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 3208607,00 грн., в тому числі за 2013 рік у сумі 288405,00 грн., за 2014 рік у сумі 2920202,00 грн.; 2) п.198.1., п.198.2, п.198.3, п.198.6, ст.198, ст.201 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 3548253,00 грн.
Як видно з акта від 06.04.2016 №185/14.01/24246349 вказані висновки ґрунтуються на встановленій перевіряючими безтоварності господарських операцій ТОВ «Семіол» з ТОВ «Аурум і К», ПП «Крі Сталь», ПП «Веста Метаопт», ПП «Ін-Тегро», ПП «Комерцбуд-Д», ПП «Креон-Д», ПП «Муксун», ПП «Террастрой -Д».
Також до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від ОДПІ від СВ ФР Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області службовою запискою від 02.03.2016 за №348/7/04-/82-09 надані копії допитів свідків - колишніх директорів ТОВ «Аурум і К»- ОСОБА_7, ПП «Крі Сталь» -ОСОБА_8, ПП «Веста Метаопт» - ОСОБА_9, ПП «Ін-Тегро» ОСОБА_10, ПП «Комерцбуд -Д» ОСОБА_11, ПП «Креон-Д» ОСОБА_12, ПП «Муксун» ОСОБА_13, ПП «Террастрой -Д» ОСОБА_14 згідно яких, зазначені колишні посадові особи не підтверджують товарність операцій з ТОВ «Семіол» та, як наслідок, заперечують реальність вищезазначених фінансово - господарських взаємовідносин.
На підставі акта перевірки від 06.04.2016 №185/1401/24246349 Криворізькою південною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення - рішення від 21.04.2016:
За наслідками розгляду скарги підприємства останнім прийнято рішення від 24.06.2016 №36/25/10/04-36-10-01-09, згідно якого висновки акта перевірки щодо заниження підприємством податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість є правомірними. Доводи платника податків, наведені у скарзі, не спростовують самого факту встановлення зазначеного порушення та не є підставою для скасування податкових повідомлень-рішень.
Суд погоджується з висновками відповідача, зробленими в акті від 06.04.2016 №185/14.01/24246349, складеному Криворізькою південною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та рішенні Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 24.06.2016 №36/25/10/04-36-10-01-09 щодо не спрямованості правочинів, укладених позивачем з ТОВ «Аурум і К», ПП «Крі Сталь», ПП «Веста Метаопт», ПП «Ін-Тегро», ПП «Комерцбуд -Д», ПП «Креон-Д», ПП «Муксун», ПП «Террастрой -Д» на реальне настання правових наслідків, у зв'язку з таким.
У відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 №1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби», процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну , повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11, у якому зазначено з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
Судам слід ураховувати, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.
Щодо правовідносин між вказаними підприємствами судом встановлено таке.
Так, у періоді, що перевірявся, позивач декларував взаємовідносини з наступними контрагентами:
- ПП «Креон - Д» на підставі договору від 08.01.2014 №11 (специфікації до нього №1-№33), на підставі якого позивачем задекларовано придбання товару всього на суму у розмірі 2685906,54 грн. ( в т.ч. ПДВ - 447651,08 грн.);
- з ПП «Крі Сталь» на підставі договору від 07.07.2014 №43 (специфікації від 01.08.2014 №1, від 05.08.2014 №3, від 04.08.2014 №21, від 03.09.2014 №5, від 05.09.2014 №6, від 04.09.2014 №7, від 05.09.2014 №8, від 02.10.2014 №9, від 03.10.2014 №10, від 06.10.2014 №11, від 03.11.2014 №12) позивачем задекларовано придбання товару на суму 4039272,2 грн. (сума ПДВ, яка віднесена до складу податкового кредиту - 673212,00 грн.). Заборгованість позивача перед ПП «Крі Сталь» на момент перевірки склала 1314618,00 грн.;
- ПП «Веста Метаопт» на підставі договору від 02.06.2014 №39 (специфікації до нього №14-№19) позивачем задекларовано придбання товару всього на суму 1181381,40 грн. ( в т.ч. ПДВ - 196896,90 грн.);
- з ПП «Муксун» на підставі договору від 02.06.2014 №37 позивачем задекларовано придбання товару всього на суму 2964053,4 грн. (в т.ч. ПДВ - 494008,92 грн.). На момент перевірки кредиторська заборгованість ТОВ «Семіол» перед ПП «Муксун» становила 477686,40 грн.;
- з ПП «Террастрой -Д» на підставі договору від 03.06.2014 №40 (специфікації №1-17) позивачем задекларовано придбання товару всього на суму 2877212,10 грн. (в т.ч. ПДВ - 479535,36 грн.). На момент перевірки кредиторська заборгованість ТОВ «Семіол» перед «Террастрой - Д» становила 599182,00 грн..
- з ПП «Комерцбуд-Д» на підставі договору від 09.06.2014 №42 (специфікації №18-25) позивачем задекларовано придбання товару всього на суму 2929536,30 грн. (в т.ч. ПДВ - 488256,06 грн.). На момент перевірки кредиторська заборгованість ТОВ «Семіол» перед ПП «Комерцбуд - Д» становила 251373,60 грн.
-з ТОВ «Аурум і К» на підставі договору від 05.11.2013 №29 позивачем задекларовано придбання товару всього на суму за 2013 рік - 1163520 грн. (в т.ч. ПДВ -193920 грн.) та за 2014 рік - 1062109 грн. (в т.ч. ПДВ - 177018,20 грн.).
Первинні документи, складені на підставі перелічених вище договорів, вилучені у ТОВ «Семіол» старшим слідчим слідчого відділу фінансових розслідувань Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області капітаном міліції Лавриком Р.С. на підставі протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 03.06.2015.
На виконання зазначеної ухвали суду, старшим слідчим слідчого відділу фінансових розслідувань Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області капітаном міліції Лавриком Р.С. супровідним листом від 26.09.2016 №1227/10/04-82-23 направлені до суду наступні документи: договори постачання, укладені ТОВ «Семіол» з ПП «Крі Сталь», ПП «Веста Метаопт», ПП «Креон-Д», ПП «Муксун», ПП «Террастрой-Д», специфікації до них та первинні документи, складені на підставі таких договорів: рахунки-фактури, видаткові накладні, податкові накладні, а також товарно-транспортні накладні, якими оформлене транспортування товару від зазначених постачальників до позивача, які залучені до матеріалів справи (а.с.124- 250, т.2, а.с.-1- а.с.249, т.3, а.с.1- а.с.168, т.4).
Дослідивши господарські договори, укладені ТОВ «Семіол» з ТОВ «Аурум і К», ПП «Крі Сталь», ПП «Веста Метаопт», ПП «Ін -Тегро», ПП «Комерцбуд - Д », ПП «Креон-Д», ПП «Муксун», ПП «Террастрой -Д» та первинні документи, складені на підставі таких договорів: рахунки-фактури, видаткові накладні, податкові накладні, а також товарно-транспортні накладні, судом не приймаються такі документи як докази у справі на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між означеними підприємствами, з огляду на таке.
Згідно з п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України ( далі - ПК України), право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
При цьому п.198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
У відповідності до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
У відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України №1936/11/13-11 від 01.11.2011 «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Як зазначено в Інформаційному листі ВАС України від 02.06.2011 №742/11/13 судам слід ураховувати, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.
Про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини: результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).
Договір від 02.06.2014 № 39, укладений між позивачем та ПП «Веста Метаопт» від останнього підписаний директором ОСОБА_9 Усі первинні документи, складені на підставі вказаного договору ПП «Веста Метаопт»: рахунки - фактури, видаткові накладні, податкові накладні, підписані невідомою особою, на вказаних документах відсутні реквізити (посада, ПІБ посадової особи), що їх підписала. На перелічених документах наявний лише підпис, який схожий на підпис, що міститься на договорі від 02.06.2014 №39, зроблений від імені директора ПП «Веста Метаопт» ОСОБА_9
Договір від 08.01.2014 №11, укладений між позивачем та ПП «Креон -Д» від постачальника підписаний директором ОСОБА_12 Разом з тим, усі первинні документи, складені на підставі вказаного договору від ПП «Креон -Д»: рахунки - фактури, видаткові накладні, податкові накладні, підписані невідомою особою, на вказаних документах відсутні реквізити (посада, ПІБ посадової особи), що їх підписала. На перелічених документах наявний лише підпис, який схожий на підпис, який міститься в договорі від 08.01.2014 №11 від імені директора ПП «Креон -Д» ОСОБА_12
Договір від 07.07.2014 №43, укладений між позивачем та ПП «Крі Сталь» від останнього підписаний директором ОСОБА_8 Усі первинні документи, складені на підставі вказаного договору ПП «Крі Сталь»: рахунки - фактури, видаткові накладні, податкові накладні, підписані невідомою особою, на вказаних документах відсутні реквізити (посада, ПІБ посадової особи), що їх підписала. На перелічених документах наявний лише підпис, який схожий на підпис, що міститься в договорі від 07.07.2014 №43 від імені директора ПП «Крі Сталь» ОСОБА_8
Договір від 03.06.2014 №40, укладений між позивачем та ПП «Террастрой -Д» від постачальника підписаний директором - ОСОБА_14 При цьому, усі первинні документи, складені на підставі вказаного договору від ПП «Террастрой - Д»: рахунки - фактури, видаткові накладні, податкові накладні, підписані невідомою особою, на вказаних документах відсутні реквізити (посада, ПІБ посадової особи), що їх підписала. На перелічених документах наявний лише підпис, який схожий на підпис, який міститься в договорі від 03.06.2014 №40 від імені директора ПП «Террастрой -Д» ОСОБА_14
Договір від 02.06.2014 №37 від ПП «Муксун» підписаний директором - ОСОБА_13, складені на його підставі первинні документи підписані невстановленою особою, підпис якої при візуальному огляді схожий на підпис, що міститься на договорі від 02.06.2014 № 37, зроблений від імені директора ПП «Муксун» - ОСОБА_13 Більш того, у вступній частині договору від 02.06.2014 №37 та у розділі 11 означеного договору, зазначено найменування юридичної особи - ТОВ «Мускун», що не відповідає найменуванню контрагента позивача ТОВ «Муксун».
- від 24.02.2016 протокол допиту ОСОБА_11 - директора ПП «Комерцбуд-Д»;
- від 24.02.2016 протокол допиту ОСОБА_9 - директора ПП «Веста Метаопт»,
- від 25.02.2016 протокол допиту ОСОБА_12 - директора ПП «Креон-Д»;
- від 24.02.2016 протокол допиту ОСОБА_13 - директора ПП «Муксун»;
- від 24.02.2014 протокол допиту ОСОБА_10 - директора ПП «Ін-Тегро»;
- від 08.02.2016 протокол допиту ОСОБА_8 - директора ПП «Крі Сталь»;
- від 25.02.2016 протокол допиту ОСОБА_7 - директора ТОВ «Аурум і К»;
- від 25.02.2016 протокол допиту ОСОБА_14 - директора ПП «Террастрой - Д».
Зі змісту означених протоколів допиту встановлено, що всі вказані особи під час допиту показали, що перебуваючи на посаді директорів перелічених вище підприємств вони здійснювали документальне оформлення господарських операцій з ТОВ «Семіол», також в їх в обов'язки входило отримані від ТОВ «Семіол» безготівкові кошти конвертувати в готівкові. Згідно наданих показів директорів зазначених підприємств, директора ТОВ «Семіол» допитані особи ніколи не бачили та особисто не спілкувались, в ході допиту свідки підтвердили, що всі операції з ТОВ «Семіол» були безтоварними.
Доводи позивача по неможливість врахування під час розгляду даної адміністративної справи №804/5158/16 протоколів допитів свідків, отриманих в рамках кримінального провадження, судом не приймаються з огляду на те, що подані відповідачем протоколи допиту підозрюваних є доказами у розумінні статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягають оцінці і дослідженню за правилами статті 86 КАС України, тобто у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами у справі.
Суд зазначає, що відсутність вироку, постановленого за фактом фіктивного підприємництва, не є свідченням реальності господарської діяльності ТОВ «Аурум і К», ПП «Крі Сталь», ПП «Веста Метаопт», ПП «Ін -Тегро», ПП «Комерцбуд - Д», ПП «Креон-Д», ПП «Муксун», ПП «Террастрой - Д» як суб'єктів господарювання.
Крім того, при аналізі показань посадових осіб названих підприємств суд враховує і правовий висновок Верховного Суду України, викладений у його постанові від 05.03.2012 (справа №21-421а11), відповідно до якого податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.
На підставі викладеного вище, суд робить висновок про те, що первинні документи, які містяться в матеріалах справи, складені на підтвердження господарської взаємодії між ТОВ «Семіол» та ТОВ «Аурум і К», ПП «Крі Сталь», ПП «Веста Метаопт», ПП «Ін-Тегро», ПП «Комерцбуд - Д», ПП «Креон-Д», ПП «Муксун», ПП «Террастрой - Д» є формально складеними, а господарські операції між позивачем та вказаними підприємствами не є реальними, оскільки судом не встановлено самого факту їх здійснення та не ідентифіковано посадових осіб від ТОВ «Аурум і К», ПП «Крі Сталь», ПП «Веста Метаопт», ПП «Ін-Тегро», ПП «Комерцбуд - Д », ПП «Креон-Д», ПП «Муксун», ПП «Террастрой -Д», якими б такі операції могли бути вчинені.
Як зазначено в ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд вважає, що відповідачем надано достатні докази, які свідчать про те, що оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті в межах повноважень податкового органу та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, обґрунтовано та правомірно. В той же час, позивач не довів обставин в обґрунтування заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення.
Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню судом.
Згідно статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 24 січня 2017 року.

Суддя О.В. Царікова