Справа № 457/448/17
Суддя: Марчук В. І.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/448/17
провадження №2-а/457/21/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області в складі: судді Марчука В.І. при секретарі Словіцькій О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Миситин Миколи Степановича інспектора РРПП №2 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія БР №157984 від 29.03.2017 року,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора РРПП №2 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія БР №157984 від 29.03.2017 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 24.03.2017 року інспектором РРПП №2 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції Ниситин М.С., винесено постанову серії БР№157984 про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченою ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Зі змісту постанови вбачається що, він 29.03.2017 року о 18 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом Renault Clio, в м. Дрогобич на пл.. Ринок, не виконав вимогу дорожнього знаку «Рух заборонено» 3.1 чим порушив Правила дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Із зазначеною постановою позивач не погоджується, оскільки вона винесена з порушенням норм права, є незаконною, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив причини своєї неявки, тому суд вирішив слухати справу за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 29.03.2017 року о 18 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом Renault Clio, в м. Дрогобич на пл.. Ринок, проїхав на дорожній знак 3.1. «Рух заборонено», в звязку з чим відносно позивача було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 157984 від 29 березня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП .

Згідно ч.1ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що при винесенні постанови були порушені права позивача по справі, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право зокрема:знайомитися з матеріалами справи;давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання;при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.Наданих законом прав позивач був позбавлений, що є порушенням процесуальних норм при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленими статтями 283, 284 КУпАП. В ній зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Так, в чинній редакції, після внесення змін до Правил дорожнього руху України Постановою КМУ №111 від 11.02.2013 року, Розділ 33 «Дорожні знаки» був викладений в новій редакції, зокрема, в підрозділі 3 «Заборонні знаки» пункт 3.1 викладено в наступній редакції: Знак 3.1 «Рух заборонено». Забороняється рух усіх транспортних засобів у випадках коли:

- початок пішохідної зони позначено знаком 5.33;

- дорога та (або) вулиця перебуває в аварійному стані і непридатна для руху транспортних засобів; у такому випадку обовязково додатково встановлюється знак 3.43.

На місці розташування знаку 3.1 «Рух заборонено» на вул. Загородня в м. Луцьку відсутні знаки 5.33 та 3.43.

Дані обставини не були спростовані відповідачем, суду не було представлено доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що по адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 157984 від 29 березня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 159, 163, 167 КАС України, на підставі ст.ст. 256, ч.2 ст. 293 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 157984 від 29 березня 2017 року інспектора інспектора РРПП №2 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень 00 копійок.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: В. І. Марчук