Справа № 415/4067/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Фастовець В.М.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року справа №415/4067/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Васильєвої І.А, суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 03 квітня 2017 р. у справі № 415/4067/16-а (головуючий І інстанції Фастовець В.М.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області з вимогами про визнання бездіяльність УПФУ в м. Лисичанську щодо не призначення їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника протиправною з 01 лютого 2016 року та зобов'язати УПФУ в м. Лисичанську призначити їй пенсію, у зв'язку з втратою годувальника, після смерті чоловіка - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, виходячи з довідки про заробітну плату виданої ВАТ «Лсичанаськнафтаоргсінтез» № 837 від 30 квітня 2002 року, з 01 червня 2016 року та виплатити недоотримані суми пенсії з 01 лютого 2016 року (а.с.1-2).

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 31 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено. Суд першої інстанції визнав бездіяльність відповідача щодо не призначення позивачу пенсії у зв'язку з втратою годувальника протиправною з 01 лютого 2016 року, зобов'язав відповідача призначити позивачу пенсію, у зв'язку з втратою годувальника, після смерті чоловіка - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, виходячи з довідки про заробітну плату виданої ВАТ «Лсичанаськнафтаоргсінтез» № 837 від 30 квітня 2002 року з 01 червня 2016 року та виплатити недоотримані суми пенсії з 01 лютого 2016 року (а.с.22-25).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року апеляційну скаргу задовольнити частково, змінено в абзаці 3 резолютивної частини постанови цифри та слова "з 01 червня 2016 року" замінити на " 01 лютого 2016 року".

24 березня 2017 року позивач звернувся з заявою про роз'яснення судового рішення, в якому просив роз'яснити постанову з приводу того, що посадовим особам відповідача на виконанні постанови суду при розрахунку пенсії по довідці, виданій ВАТ «Лсичанськнафтаоргсинтез» № 837 від 30.04.2002, необхідно виходити з заробітку, зазначеному у довідці на власний розсуд, чи для обчислення розміру пенсії необхідно застосовувати, той саме період роботи, який враховувався померлому чоловіку позивачки, а саме 12 днів листопада 1986 року (а.с.71).

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 03 квітня 2017 року роз'яснено, що відповідно до постанови Лисичанського міського суду від 31 серпня 2016 р. та постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення певних дій, розрахунок пенсії ОСОБА_2 повинен здійснюватися, виходячи з тих самих показників заробітної плати з довідки про заробітну плату ВАТ «Лисичанськнафтаоргсинтез» № 837 від 30.04.2002 р., які використовувалися при розрахунку пенсії ОСОБА_3 до дня його смерті (а.с.79).

Відповідач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про роз'яснення рішення суду. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що листопад 1986 року не можливо зарахувати для розрахунку заробітку при призначенні пенсії по втраті годувальника. Призначення з урахуванням заробітної плати за жовтень 1986 року недоцільне. Пенсія розрахована із середнього заробітку обчисленого за дні роботи в зоні відчуження за вересень 1986 року. Крім того, в доводах апеляційної скарги апелянт спростовує правильність даних зазначених у довідці № 837 від 30.04.2002 року, вказуючи про те, що оплату праці за роботу в зоні відчуження проведено підприємством безпідставно, в довідці невірно визначена зона безпеки «3», а потрібно «2», невірно визначено кратність (а.с.84).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ст. 170, 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув заяву в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Колегія суддів зазначає, що за приписами вищезазначеної статті, роз'яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її тяжко виконати, оскільки є ймовірність неправильного виконання. Тобто, роз'яснення судового рішення викликані ускладненнями або взагалі неможливістю його виконання, тому судом роз'яснюється резолютивна частина рішення, оскільки роз'яснення інших частин рішення, не має правового значення. З наведеного вбачається, що необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим, як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Відповідно до матеріалів справи, предметом судового розгляду були дії відповідача щодо не призначення пенсії позивачу у зв'язку з втратою годувальника, виходячи з довідки про заробітну плату виданої ВАТ «Лсичанаськнафтаоргсінтез» № 837 від 30 квітня 2002 року.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 31 серпня 2016 року, з урахуванням постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року, зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію, у зв'язку з втратою годувальника, після смерті чоловіка - ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, виходячи з довідки про заробітну плату виданої ВАТ «Лсичанаськнафтаоргсінтез» № 837 від 30 квітня 2002 року, з 01 лютого 2016 року та виплатити недоотримані суми пенсії з 01 лютого 2016 року.

З матеріалів справи, а саме постанови ДВС про закінчення виконавчого провадження та заяви позивача про роз'яснення судового рішенням вбачається, що вищезазначена рішення суду було виконано відповідачем в повному обсязі (а.с.68, 75-76).

Отже, у даному випадку роз'яснення рішення у зв'язку із його фактичним виконанням не допускається.

Таким чином, суд першої інстанції приймаючи ухвалу про роз'яснення судового рішення порушив вимоги ст. 170 КАС України.

Як вбачається із заяви про роз'яснення судового рішення, мова йде про фактичну незгоду позивача з діями відповідача щодо розрахунку розміру його пенсії на підставі довідки про заробітну плату виданої ВАТ «Лсичанаськнафтаоргсінтез» № 837 від 30 квітня 2002 рок.

Тобто, позивач фактично просив роз'яснити його пенсійні права, які виникли у майбутньому, після ухвалення рішення, та які не були предметом розгляду постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 31 серпня 2016 року, що в розумінні ст..170 КАС України є недопустимим.

Колегія суддів зазначає, що в резолютивній частині постанови суду достатньо зрозуміло та чітко зазначено щодо зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію, у зв'язку з втратою годувальника, після смерті чоловіка - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, виходячи з довідки про заробітну плату виданої ВАТ «Лсичанаськнафтаоргсінтез» № 837 від 30 квітня 2002 року з 01 червня 2016 року та виплатити недоотримані суми пенсії з 01 лютого 2016 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку відсутній предмет роз'яснення судового рішення, оскільки постанова суду першої інстанції набрала законної сили, є зрозумілою та не створює перешкод в її виконанні.

Колегія суддів зазначає, що позивач має право звернутися з позовними вимогами про неправомірність дії відповідача щодо проведеного розрахунку пенсії, в якому відповідач має спростувати дані зазначені у довідці № 837 від 30.04.2002 року в установленому законом порядку.

Керуючись статтями 170, 197, 199, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 03 квітня 2017 р. у справі № 415/4067/16-а, - задовольнити.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 03 квітня 2017 р. у справі № 415/4067/16-а, - скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволені заяви про роз'яснення судового рішення.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: І.А.Васильєва

Судді: А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць