Справа № 803/638/17
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Справа № 803/638/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Хомяк М. І.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Смілого А. С.,

представника відповідача Плеханова Ю. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі відповідач, Луцький прикордонний загін) про визнання протиправними та скасування наказів від 21.04.2017 року № 868-аг в частині накладення на позивача стягнення звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю та № 85-ос про припинення з позивачем контракту та звільнення з військової служби в запас за підпунктом «е» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через службову невідповідність, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника Луцького прикордонного загону від 21.04.2017 року № 868-аг на позивача накладено стягнення звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю і того ж дня наказом № 85-ос з позивачем припинено контракт та звільнено з військової служби в запас за підпунктом «е» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через службову невідповідність. Зазначив, що упродовж усього часу проходження військової служби в органах Державної прикордонної служби України не вчиняв проступків, які підпадають під ознаки кримінального караного діяння, дотримувався умов контракту про проходження військової служби, службові та посадові обов`язки виконував добросовісно, сумлінно та у повній відповідності до вимог усіх нормативно-правових актів, проте ці обставини відповідачем залишено поза увагою. У зв`язку з чим, просив визнати протиправними та скасувати оскаржувані накази, поновити на посаді та стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні 07.06.2017 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати протиправними та скасувати накази від 21.04.2017 року № 868-аг в частині накладення на позивача стягнення звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю, № 85-ос про припинення з позивачем контракту та звільнення з військової служби в запас за підпунктом «е» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через службову невідповідність та від 25.04.2017 року № 87-ос про виключення позивача зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу (а.с. 69-70).

У письмових запереченнях на адміністративний позов та у судовому засіданні представник відповідача позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що в ході проведення службового розслідування встановлено факт невиходу позивачем 18.04.2017 року на службу без поважних причин, а тому видаючи оскаржувані накази начальник Луцького прикордонного загону діяв у межах наданих йому повноважень, у спосіб визначений законом, обґрунтовано та неупереджено.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 11.11.2011 року по 21.04.2017 року проходив військову службу за контрактом в Держаній прикордонній службі України на різних посадах, зокрема, на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії чергового відділення управління службою відділу прикордонної служби «Самари» у військовому звані старший сержант (а.с. 8-10).

Згідно з наказом Луцького прикордонного загону від 21.04.2017 року №868-аг «Про результати службового розслідування» за невихід на службу без поважних причин, особисту недисциплінованість, безвідповідальність, порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, а саме: «військовослужбовці зобов`язані сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованими, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів ЗСУ, дорожити честю і гідністю військовослужбовця; кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про ЗСУ в цілому», ст. 4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ, де передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків», інспектора прикордонної служби 3 категорії чергового відділу прикордонної служби «Самари» старшого сержанта ОСОБА_1 наказано звільнити з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю (а.с. 55)

21.04.2017 року на позивача було складено подання до звільнення з військової служби за контрактом в запас за підпунктом «е» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків), пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю, з яким він був ознайомлений того ж дня, що засвідчує його особистий підпис (а.с.57-58).

Наказом начальника Луцького прикордонного загону від 21.04.2017 року № 85-ос «По особовому складу» припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби в запас за підпунктом «е» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків) із застосуванням пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» старшого сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 3 категорії чергового відділення управління службою відділу прикордонної служби «Самари» ІІІ категорії (тип Б), без права носіння військової форми одягу (а.с. 60).

Наказом начальника Луцького прикордонного загону від 25.04.2017 року № 87-ос «По особовому складу» позивача виключено зі списків частини, всіх видів забезпечення з 25.04.2017 року (а.с.61).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частинами другою-четвертою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

При цьому, підстави припинення контракту та звільнення військовослужбовців з військової служби наведені у статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та згідно з частиною 8 цієї статті однією з підстав припинення контракту є службова невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків (підпункт «е» пункту 1).

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗСУ).

Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Так, за приписами ст.ст.1, 2, 4, 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

За стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Наведені норми Дисциплінарного статуту ЗСУ дають підстави дійти висновку, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.

Як передбачає стаття 51 Дисциплінарного статуту ЗСУ, на сержантів (старшин) (крім військовослужбовців строкової військової служби), можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; е) пониження в посаді; є) пониження у військовому званні на один ступінь; ж) пониження у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду; з) позбавлення сержантського (старшинського) звання; и) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Відповідно до вимог статей 83, 84, 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Судом встановлено, що 18.04.2017 року відділенням внутрішньої безпеки по Луцькому прикордонному загону було скеровано начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 лист № 16/99 «Щодо можливих порушень у впс «Самари», в якому зазначено, що 18.04.2017 року виявлено, що ІПС 3-ої категорії дозиметрист старший сержант ОСОБА_1 (п/н «Чт») на службу з охорони державного кордону не прибув. Таким чином, з боку старшого сержанта ОСОБА_1 мають місце порушення окремих вимог Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 29.12.2009 року № 1040 (а.с. 37).

З метою з`ясування обставин неприбуття на службу 18.04.2017 року інспектора прикордонної служби 3 категорії чергового відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшого сержанта ОСОБА_1 , наказом начальника Луцького прикордонного загону від 18.04.2017 року № 844-аг призначено службове розслідування за даним фактом ( а.с. 38).

Як вбачається з висновку службового розслідування за фактом невиходу на службу 18.04.2017 року інспектора прикордонної служби 3 категорії чергового відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшого сержанта ОСОБА_1 (а.с. 39-41), в ході службового розслідування було встановлено, що 18.04.2017 року о 08 год. 00 хв. начальником відділу прикордонної служби «Самари» майором ОСОБА_2 здійснено перевірку персоналу складу зміни прикордонних нарядів, що прибула на службу. Під час перевірки виявлено відсутність старшого сержанта ОСОБА_1 , який запланований на службу в прикордонному наряді «Чатовий» у період з 08 год. 00 хв. 18.04.2017 року до 08 год. 00 хв. 19.04.2017 року.

З пояснень начальника відділу прикордонної служби «Самари» майора ОСОБА_2 встановлено, що він проводив перевірку наявності особового складу після безпосередньої підготовки зміни прикордонних нарядів та виявив відсутність старшого сержанта ОСОБА_1 , який відповідно до рішення на охорону державного кордону повинен був заступити на службу в прикордонний наряд «Чатовий».

Майор ОСОБА_2 14.04.2017 року близько 10 год. 00 хв. по мобільному телефону особисто повідомив старшому сержанту ОСОБА_3 про його призначення у склад прикордонного наряду «Чатовий» та необхідність прибуття на службу о 08 год. 00 хв. 18.04.2017 року. При здійсненні телефонного дзвінка були присутні та чули його зміст перший заступник начальника відділу прикордонної служби «Самари» старший лейтенант ОСОБА_4 та начальник відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Самари» майор ОСОБА_5 . У телефонній розмові старший сержант ОСОБА_1 повідомив майору ОСОБА_2 , що буде прибувати на службу раз у три дні, коли йому зручно.

Об 11 год. 00 хв. 18.04.2017 року старший сержант ОСОБА_1 прибув до підрозділу і надав пояснення з приводу не прибуття на службу. Як слідує з пояснень від 18.04.2017 року інспектора прикордонної служби 3 категорії - чергового відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшого сержанта ОСОБА_1 , що о 08 год. 00 хв. 18.04.2017 року останній не прибув до відділу прикордонної служби «Самари» для подальшого заступання в п/н «Чатовий» у зв`язку з тим, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовився укласти з позивачем контракт, та в подальшому мав намір до служби не залучатись, а прибувати один раз в три доби. 14.04.2017 року майором ОСОБА_2 було доведено до відома позивача про те, що він 18.04.2017 року має прибути до впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та в подальшому заступити на службу (а.с. 49).

В матеріалах справи наявні також пояснення позивача, датовані 20.04.2017 року, в яких останній зазначив, що причиною невиходу на службу 18.04.2017 року стало те, що згідно графіку позивач мав заступити на службу 27.04.2017 року. Оскільки командир ІНФОРМАЦІЯ_1 не бажає укладати з позивачем контракт, тому останній мав намір до служби не залучатись, а прибувати раз на три доби. Крім того, позивач підтвердив, що близько 10 год. 00 хв. 14.04.2017 року майором ОСОБА_2 було його повідомлено в телефонному режимі, що 18.04.2017 року позивач залучатиметься до несення служби в п/н «Чатовий» (а.с. 50).

У ході службового розслідування були відібрані пояснення у начальника відділу прикордонної служби «Самари» майора ОСОБА_2 , першого заступника начальника відділу прикордонної служби «Самари» старшого лейтенанта ОСОБА_4 , начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Самари» майора ОСОБА_5 , старшого техніка-начальника групи АСУ відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшого прапорщика ОСОБА_6 , інспектора прикордонної служби 3 категорії дозиметриста відділу прикордонної служби «Самари» молодшого сержанта ОСОБА_7 , інспектора прикордонної служби 2 категорії фельдшера відділу прикордонної служби «Самари» молодшого сержанта ОСОБА_8 , якими підтверджено факт відсутності 18.04.2017 року о 08 год. 00 хв. інспектора прикордонної служби 3 категорії - чергового відділу прикордонної служби «Самари» старшого сержанта ОСОБА_1 на службі, який відповідно до рішення начальника відділу на охорону державного кордону повинен був заступити на службу в прикордонний наряд «Чатовий». (а.с. 43-48).

Таким чином, враховуючи те, що в ході службового розслідування встановлено те, що факт невиходу на службу без поважних причин 18.04.2017 року інспектора прикордонної служби 3 категорії - чергового відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшого сержанта ОСОБА_1 мав місце та став можливим внаслідок його особистої недисциплінованості, безвідповідальності, порушення ним вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а саме: «Військовослужбовці зобов`язані сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованими, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця; кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому», ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, де передбачено, що «військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків», інспектора прикордонної служби 3 категорії чергового відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшого сержанта ОСОБА_1 запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю (а.с. 39-41).

Статтею 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

З аркуша бесіди, проведеної з позивачем та начальником Луцького прикордонного загону від 20.04.2017 року, вбачається, що за невихід на службу без поважних причин особисту недисциплінованість, безвідповідальність, порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ позивача попереджено, що він буде притягнутий до дисциплінарної відповідальності його правами. Жодних зауважень, заперечень, заяв чи клопотань ОСОБА_1 під час проведення бесіди не заявлено. (а.с. 42).

Наказом Луцького прикордонного загону від 21.04.2017 року № 868-аг «Про результати службового розслідування» позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю (а.с. 55).

У судовому засіданні позивач пояснив, що причиною невиходу о 08 год. 00 хв. 18.04.2017 року на службу стало те, що згідно графіку він мав заступити 27.04.2017 року. Також позивач пояснив, що запізнився 18.04.2017 року на службу у зв`язку з несправністю автомобіля, яким він їхав на службу.

Однак суд не погоджується з такими доводами з огляду на наступне.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 року № 548-XI (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ).

Так, відповідно до статті 28, 29, 30, 31 Статуту внутрішньої служби ЗСУ єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Згідно із статтею 35 Статуту внутрішньої служби ЗСУ накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Як передбачено статтею 37 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

З аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що після отримання наказу начальника (усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку) військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати його у зазначений термін.

Як слідує з матеріалів справи, начальником відділу прикордонної служби «Самари» майором ОСОБА_2 в телефонному режимі близько 10 год. 00 хв. 14.04.2017 року було доведено до відома ОСОБА_1 наказ про те, що останній зобов`язаний прибути до 08 год. 00 хв. 18.04.2017 року до впс «Самари» для подальшого залучення до несення служби в п/н «Чатовий», що підтверджується письмовими поясненнями начальника відділу прикордонної служби «Самари» майором ОСОБА_2 , першого заступника начальника відділу прикордонної служби «Самари» старшого лейтенанта ОСОБА_4 , начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Самари» майора Смітюха М. О., наявними в матеріалах справи (а.с. 43-45).

При цьому, у письмових поясненнях ОСОБА_1 , датованих 18.04.2017 року та 20.04.2017 року (а.с. 49-50), та у судовому засіданні позивач підтвердив те, що начальником відділу прикордонної служби «Самари» майором ОСОБА_2 близько 10 год. 00 хв. 14.04.2017 року в телефонному режимі було його повідомлено про те, що о 08 год. 00 хв. 18.04.2017 року зобов`язаний прибути до впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для подальшого залучення до несення служби в п/н «Чатовий».

Разом з тим у жодному з письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 при проведенні службового розслідування, позивач не зазначив про неможливість вчасно прибути на службу у зв`язку з несправністю транспортного засобу, що ставить під сумнів достовірність такої причини невчасної явки на служби, оскільки дана обставина була повідомлена ОСОБА_1 лише при розгляді справи судом.

Таким чином, в ході судового розгляду даної справи підтверджено факт належного повідомлення позивача про несення служби 18.04.2017 року, а також факт невиходу в цей день позивачем на службу без поважних причин, відтак суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 правомірно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом не підтвердилися обставини щодо порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивача, а позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження позовних вимог.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову у задоволенні позову.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої складено 12 червня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко