Справа № 754/1040/15-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року м. Київ К/800/26475/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Пасічник С.С.,
Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_5, - представника позивача ОСОБА_4, на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 8 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2015 року, -

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва про: визнання протиправними дій при обчисленні його стажу та розміру пенсії; зобов'язання відповідача здійснити з 10 грудня 2014 року перерахунок його пенсії з обчисленням стажу роботи з особливо шкідливими умовами праці за Списком № 1 відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), а також стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до пункту «д» частини 1 статті 5 Указу Президії Верховної ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 8 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_5, - представник позивача ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Деснянського районного суду міста Києва від 8 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2015 року і направити справу на новий розгляд.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, розраховану відповідно до Закону № 1058-ІV.

25 листопада 2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва щодо з'ясування причин обчислення його пенсії без врахування стажу роботи за Списком № 1 у подвійному розмірі та періоду роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, як один рік і шість місяців за один рік такої роботи.

Листом від 10 грудня 2014 року № 7058/09/П-883 Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва повідомило ОСОБА_4 про те, що його пенсія розрахована відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі документів, які знаходяться в матеріалах пенсійної справи.

Вважаючи, що відповідачем невірно обраховані періоди його роботи за Списком № 1 і в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем правомірно здійснено розрахунок пенсії ОСОБА_4

Відповідно до положень пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту «д» частини 1 статті 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, що переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надаються додаткові пільги, зокрема, зараховується один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що надає право на отримання пенсії через старість та по інвалідності.

За правилами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, і це вбачається з матеріалів справи, страховий стаж позивача становить 43 роки 9 місяців 24 дні, в тому числі період роботи в районах Крайньої Півночі з 15 лютого 1989 року по 26 березня 1990 року (1 рік 1 місяць 12 днів), що вірно обчислений відповідачем згідно вимог вказаних правових норм у полуторному розмірі (1 рік 1 місяць 12 днів + 6 місяців 21 день = 1 рік 8 місяців 3 дні).

З 1 січня 2004 року набув чинності Закон № 1058-ІV, зі змісту частин 2, 3 статті 24 якого слідує, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно наданого Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва розрахунку пенсії ОСОБА_4 до пільгового стажу зараховано періоди його роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, які становлять в календарному співвідношенні 9 років 6 місяців 18 днів (з 9 квітня 1984 року по 12 грудня 1988 року, з 15 лютого 1989 року по 26 березня 1990 року, з 1 листопада 1997 року по 1 квітня 2000 року, з 2 березня 2001 року по 2 липня 2002 року), та період навчання (1 рік 10 місяців 15 днів), що вцілому складає 11 років 5 місяців 3 дні та не заперечується позивачем.

Згідно вимог статті 24 Закону № 1058-ІV до загального страхового стажу 43 роки 9 місяців 24 дні відповідачем додатково зараховано 11 років стажу за Списком № 1.

Таким чином, судами встановлено, що страховий стаж ОСОБА_4 складає 54 роки 9 місяців 24 дні, з урахуванням якого відповідачем було здійснено розрахунок коефіцієнту страхового стажу за формулою, що передбачена у частині 1 статті 25 Закону № 1058-ІV.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням зазначених норм права та встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову, виходячи з правомірності здійсненого Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва розрахунку пенсії ОСОБА_4

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Деснянського районного суду міста Києва від 8 квітня 2015 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2015 року прийняті з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, - представника позивача ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 8 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Пасічник С.С.

Стародуб О.П.