Справа № 804/214/17
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2017 р. Справа № 804/214/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКононенко О. В.
при секретаріТонояні А.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
11.01.2017 року ОСОБА_3 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить:
- скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області № 84 від 10.06.2016 року про скасування дозволу на імміграцію громадянки Республіка Вірменія ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1;
- зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області видати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідку на постійне проживання на території України.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що її було протиправно відмовлено у видачі посвідки на постійне проживання на території України та скасовано дозволу на імміграцію.
Позивач в судовому засіданні просила адміністративний позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.09.2009 року ОСОБА_3 було отримано дозвіл на імміграцію.
21.03.2016 року позивач звернулась до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області із заявою про обмін посвідки.
За результатами перевірки документів Головним управлінням Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області 10.06.2016 року складено висновок, в якому зазначено про необхідність скасування дозволу на імміграцію ОСОБА_3, оскільки на момент подання заяви та оформлення дозволу на імміграцію в України їй було повних 18 років.
На підставі зазначеного висновку Головним управлінням Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області прийнято рішення від 10.06.2015 року № 84 про скасування дозволу на імміграцію громадянки Республіка Вірменія ОСОБА_3 на підставі пункту 6 статті 12 Закону України «Про іміграцію».
Вирішуючи спір суд зазначає, що згідно абзацу 5 статі 1 Закону України «Про імміграцію» імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства
на постійне проживання.
Статтею 12 Закону України «Про імміграцію» визначено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо:
1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність;
2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили;
3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні;
4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України;
5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;
6) в інших випадках, передбачених законами України.
Як передбачено пунктами 21-24 Порядку, провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 року № 1983, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який його видав. Питання щодо скасування дозволу вправі порушити орган внутрішніх справ, інший орган виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію. Для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу, який приймав рішення про надання такого дозволу. ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до ст. 13 Закону України «Про імміграцію».
Як вбачається із матеріалів справи дозвіл на імміграцію був виданий ОСОБА_3 на підставі її заяви від 05.05.2009 року, до якої були додані всі необхідні документи.
Будь яких неправдивих відомостей про себе у заяві про видачу дозволу на імміграцію позивачем зазначено не було.
Також суд зазначає, що 23.06.2009 року посадовою особою ВГІРФО ГУМВС України у Дніпропетровській області, складено висновок, затверджений начальником ВГІРФО ГУМВС України у Дніпропетровській області, про можливість видачі ОСОБА_3 дозволу на імміграцію.
В статті 12 Закону України «Про імміграцію» визначений виключний перелік підстав скасування дозволу на імміграцію.
Суд вважає, що помилка посадової особа, при видачі дозволу на імміграцію, якщо вона не пов'язання із наданням неправдивих відомостей чи підроблених документів, не може бути підставою для скасування дозволу.
Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області № 84 від 10.06.2016 року про скасування дозволу на імміграцію громадянки Республіка Вірменія ОСОБА_3 підлягає скасуванню.
Щодо вимоги про зобов'язання Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області видати ОСОБА_3 посвідку на постійне проживання на території України, суд зазначає наступне.
Механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання (далі - посвідки) іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання, визначає затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 року №251 Порядок оформлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок №251).
Згідно пункту 9 Порядку №251 строк дії посвідки на постійне проживання не обмежується. Посвідка на постійне проживання підлягає обміну в разі досягнення особою 25- і 45-річного віку.
Приписи пункту 11 Порядку №251 визначають, що за результатами розгляду заяви протягом семи днів (для оформлення посвідки на постійне проживання) або не більш як 15 днів (для оформлення посвідки на тимчасове проживання) з дня подання всіх визначених цим Порядком документів приймається рішення про видачу або відмову у видачі посвідки, яке затверджується Головою ДМС, а у разі його відсутності - заступником Голови ДМС чи начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником.
У заяві робиться відмітка про прийняте рішення або зазначаються причини відмови у видачі посвідки.
Згідно пункту 21 Порядку №251 іноземець та особа без громадянства протягом місяця з дня отримання копії рішення про відмову у видачі посвідки або скасування посвідки на тимчасове проживання має право на його оскарження шляхом звернення до ДМС або суду. Оскарження такого рішення зупиняє його виконання.
Процедуру розгляду заяв для оформлення (обміну) і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства і прийняття за результатом їх розгляду рішень, а також внесення даних до бланків посвідок, визначає затверджений наказом МВС України від 15.07.2013 року №681 Тимчасовий порядок розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання (далі - Тимчасовий порядок).
Згідно пункту 4.5 Тимчасового порядку працівник територіального органу чи підрозділу ДМС при надходженні заяви про обмін посвідки перевіряє наявність підстав для обміну посвідки, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їхніх паспортних документах, з даними, що містяться в цих заявах, перевіряє відсутність підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених пунктом 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.
Після прийняття рішення матеріали, які стали підставою для обміну посвідки, долучаються до справи, на підставі якої посвідка видавалася вперше. У разі якщо посвідка видавалася одним територіальним органом (підрозділом) ДМС, а обмін посвідки провадиться іншим органом (при зміні місця проживання), то до органу, який видав посвідку вперше, надсилається повідомлення про видачу нової посвідки, а недійсна посвідка - для знищення.
Пунктом 4.6 Тимчасового порядку передбачено, що за результатами розгляду заяви протягом семи днів (для посвідки на постійне проживання) і п'ятнадцяти днів (для посвідки на тимчасове проживання) з дати подачі всіх визначених цим Тимчасовим порядком документів Головою ДМС (а в разі його відсутності - заступником Голови ДМС) чи начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником приймається рішення про видачу або відмову у видачі нової посвідки.
Про прийняте рішення робиться відмітка в заяві із зазначенням терміну (у разі обміну посвідки на тимчасове проживання), до якого видається посвідка, або про причини відмови в її видачі.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за заявою позивача про видачу посвідки на постійне проживання не було прийняте рішення про відмову, проте було повідомлено про скасування дозволу на імміграцію.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не надавалась оцінка заяві та документам поданим позивачем для отримання посвідки на постійне проживання.
За таких обставин. задоволення вимоги про зобов'язання надати посвідку на постійне проживання виходить за межі завдань адміністративного судочинства та є втручанням в дискреційні повноваження відповідача.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.
Скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області від 10.06.2016 року № 84 "Про скасування дозволу на іміграцію громадянки Республіки Вірменія ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 551,20 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 16 травня 2017 року

Суддя О.В. Кононенко