Справа № 818/291/17
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 р.Справа № 818/291/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калиновського В.А. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2017р. по справі № 818/291/17

за позовом Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області

про визнання неправомірними та скасування постанов,

ВСТАНОВИЛА:

Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі відповідач ) в якій просить: визнати неправомірними та скасувати постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про стягнення виконавчого збору від 31 січня 2017 року ВП №52643105 та про відкриття виконавчого провадження від 06 лютого 2017 року ВП № 53340129.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 року адміністративний позов Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області до Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання неправомірними та скасування постанов задоволено.

Визнано неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про стягнення виконавчого збору від 31.01.2017 року ВП 52643105.

Визнано неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про відкриття виконавчого провадження від 06.02.2017 року ВП 53340055.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідачем зазначено, що вважає постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову незаконною та необґрунтованою у зв»язку з неповним з»ясуванням судом, обставин, що мали значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Сторони в судове засідання не зявились, були повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 03.03.2016 року Зарічний районний суд м. Суми видав виконавчий лист по справі № 591/8435/15-а про зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Сумах провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 (а.с. 29).

На підставі виконавчого листа державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області 12.10.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52643105, в якій вказано про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 5 800 грн. Позивач отримав копію постанови 21.10.2016, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на супровідному листі (а.с. 8).

Листом від 21.10.2016 Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області повідомило відповідача про виконання судового рішення (а.с. 24,25,26).

У звязку з виконанням рішення суду в повному обсязі державним виконавцем винесено постанову від 31.01.2017 про закінчення виконавчого провадження ВП № 52643105 (а.с. 28).

31.01.2017 державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 винесла постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 5 800 грн, ВП № 52643105 (а.с. 5). 06.02.2017 державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.02.2017 ВП № 53340055 про стягнення з Сумського об'єднаного УПФУ Сумської області виконавчого збору (а.с. 6).

Не погодившись з вказаним позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати неправомірними та скасувати постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про стягнення виконавчого збору від 31 січня 2017 року ВП №52643105 та про відкриття виконавчого провадження від 06 лютого 2017 року ВП № 53340129

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач добровільно виконав судове рішення до отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір за виконавчим документом про стягнення пенсії не стягується, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваних постанов.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник виконав рішення суду самостійно, оскільки провів перерахунок пенсії 21.10.2016 року, що підтверджується копіями розпорядження та протоколу (а.с. 25,26). Постанову про відкриття виконавчого провадження боржник отримав також 21.10.2016, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с. 8).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно з п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У відповідності до п. 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Так у п. 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" зазначено, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню.

Колегія суддів зазначає, що пенсія є періодичним платежем, виплата якої не обмежена у часі. Вирішуючи питання про зобов'язання нарахувати та виплатити відповідні періодичні платежі суд, який видав виконавчий лист, не обмежив орган, відповідальний за здійснення їх нарахування і виплати, певним часовим проміжком. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 08.07.2014 у справі № 21-222а14.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач добровільно виконав судове рішення до отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір за виконавчим документом про стягнення пенсії не стягується, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваних постанов.

Таким чином позовні вимоги Сумського об'єднанго управління Пенсійного фонду України Сумської області є правомірними та обгрунтованними, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими з вище зазначених підстав і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку..

Таким чином, колегія суддів, вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2017р. по справі № 818/291/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 12.06.2017 р.