Справа № 539/904/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 р. Справа № 539/904/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Русанової В.Б.
Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.
за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.
представника позивача Лисенка А.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.04.2017р. по справі № 539/904/17
за позовом ОСОБА_1
до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області
про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду першої інстанції з позовом в якому просив:
- скасувати рішення Лубенського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Полтавської області №34 від 10.02.2017р. яким йому було відмовлено в перерахунку пенсії, згідно заяви від 30.01.2017р. та довідки про заробітну плату виданої ТДВ «Лічмаш-прилад» від 19.04.2016р. №24/016, як незаконне.

-зобов`язати Лубенське об`єднане Управління ПФУ Полтавської області перерахувати та сплачувати позивачу пенсію, відповідно до довідки № 24/016 від 19.04.2016р. із заробітної плати 1547,12 крб. за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.07.1986р. по 31.07.1986р., виданої ТДВ «Лічмаш-прилад», починаючи з 30.01.2017 року з урахуванням сплаченого.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.04.2017р. задоволено позов ОСОБА_1 .

Скасовано рішення Лубенського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Полтавської області №34 від 10.02.2017р. яким йому було відмовлено в перерахунку пенсії, згідно заяви від 30.01.2017р. та довідки про заробітну плату виданої ТДВ «Лічмаш-прилад» від 19.04.2016р. №24/016, як незаконне.

Зобов`язано Лубенське об`єднане Управління ПФУ Полтавської області перерахувати та сплачувати позивачу пенсію, відповідно до довідки № 24/016 від 19.04.2016р. із заробітної плати 1547,12 крб. за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.07.1986р. по 31.07.1986р., виданої ТДВ «Лічмаш-прилад», починаючи з 30.01.2017 року з урахуванням сплаченого.

Лубенське об`єднане управління пенсійного фонду України Полтавської області (далі Відповідач), не погодившись із рішення суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції порушено п.7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженою постановою КМУ від 23.11.2011р. " 1210, безпідставно взято до уваги довідку з місця роботи позивача, наданої до пенсійного органу для обчислення заробітку в зоні відчуження, яка не підтверджена первинними документами.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу за його відстуності.

06.06.2017р. фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечення проти неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на Лубенському заводі лічильних машин (в даний час ТДВ «Лічмаш-прилад») звідки 01.06.1986р. був призваний на військові збори та направлений на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС де перебував з 08.06.1986р. по 02.08.1986р., що підтверджується копією довідки військової частини НОМЕР_1 , трудової книжки (а.с.8, 10)

Позивач має статус ліквідатора аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, є інвалідом II групи внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в Лубенському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується копіями посвідчень. (а.с. 7)

В квітні 2016 року позивач звернувся до ТДВ Лічмаш-Прилад, оскільки вважав, що розмір виплаченої йому заробітної плати за роботу в зоні відчуження не відповідав положенням нормативно-правових актів, які діяли на той час і були під грифом таємно та для службового користування, зокрема, постанови Ради міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних спілок від 10 червня 1986 року №207-7; постанови ЦК КПРС Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, всесоюзної центральної ради професіональних спілок від 07 травня 1986 року № 524-156; розпорядження РМ СРСР від 23 травня 1986 року № 1031 рс Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС; розпорядження РМ СРСР від 17 травня 1986 року № 964 рс Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати; постанови РМ СРСР всесоюзної центральної ради професійних спілок від 05 червня 1986 року № 665-195; постанови РМ УРСР від 08 травня 1986 року № 168-5 Про умови оплати праці та матеріального забезпечення робітників підприємств організацій зони ЧАЕС та листа Держкомпраці УРСР від 23 вересня 1986 року №136-с.

ТДВ Лічмаш-Прилад відповідно до постанови КМ України № 1210 було донараховано заробітну плату ОСОБА_1 за період з 01 липня по 31 липня 1986 року за час роботи в зоні відчуження в сумі 1223,59 крб. без проведення виплати та стягнення страхових внесків і податків, про що видано наказ № 10 від 11.04.2017р. та довідку від 19.04.2016 року №24/016 про заробітну плату, одержану особою за роботу в зоні відчуження в 1986р. (а.с.11).

30.01.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків з більшого заробітку відповідно до довідки про заробітну плату від 19.04.2016р. № 24/016 виданої ТДВ «Лічмаш-Прилад».

Рішенням Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 10.02.2017р. № 34 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з посиланням на те, що відомості зазначені в довідці про заробітну плату від 19.04.2016р. № 24/016 не підтверджені первинними документами. (а.с. 16-17)

Не погоджуючись з рішення пенсійного органу, позивач оскаржив його до суду .

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з неправомірності дій відповідача, та наявності у позивача права на перерахунок пенсії відповідно до наданої довідки.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зі змісту довідки про заробітну плату від 19.04.2016р. №24/016 та доданого розрахунку вбачається, що перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 здійснений на підставі його заяви у зв`язку з розсекреченням нормативних актів за період його роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з урахуванням постанови Ради Міністрів СРСР № 524-156, тобто сума заробітку розрахована за підвищеними на 100% тарифними ставками (посадовими окладами), незалежно від населеного пункту, де він перебував, відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986р. № 964 (оплата праці у III, II, I зонах небезпеки у 5,4,3,2 кратному розмірах, а саме застосування середнього показника кратності), відповідно до постанови Ради міністрів СРСР та ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 655-195 (підвищення тарифної ставки на 100%) і постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10 червня 1986 року № 207-7 (підвищення граничного розміру премій до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць та запровадження одноразової премії (до 400 крб.) яка враховується при призначенні пенсії. (а.с. 11-14)

Відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища від 5 жовтня 1986 року № 665-195 передбачено за працівниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. N 524-156 (постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.86 р. N 168 (168с-86-п ) було надано право керівникам підприємств і організацій провадити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС по підвищених до 100 % тарифних ставках (відрядних розцінках) і посадових окладах. Конкретні розміри підвищення зазначених ставок (розцінок) і окладів встановлювались з урахуванням складності і терміновості робіт.

Отже, за приписами наведеної норми, такі виплати здійснювали керівники підприємств, установ та організацій, яким надано право, а не обов`язок, здійснювати оплату праці осіб по підвищеним на 100% тарифним ставкам (окладам), з урахуванням складності і терміновості робіт.

Разом з тим, суду не надано документів, що підтверджують виділення коштів уповноваженими установами ТДВ Лічмаш-Прилад у 1986 році для здійснення таких виплат працівникам, задіяним у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС та виконання позивачем саме таких робіт, оплата яких здійснюється за підвищеними на 100% тарифними ставками.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. №665-195 Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. № 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (п.п. 4 п. 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7). Конкретний розмір премії встановлювався на кожному підприємстві безпосередньо. але не вище 60 відсотків тарифної ставки.

Таким чином, якщо до призову на військові збори премія працівникові нараховувалася систематично, за період виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, премія також повинна бути нарахована в тих же розмірах, як і працівникам підприємства, які не брали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто у відповідності з діючими положеннями про преміювання, відповідно премія призваному на військові збори за період виконання робіт в зоні ЧАЕС повинна бути нарахована в розмірі 60%. Якщо на підприємстві премія не була передбачена, або передбачена в меншому розмірі, підстав для нарахування премії в розмірі 60% не має.

Підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 № 207-7 передбачено встановлення премії, яка обмежена розміром 400 крб.

Наявні на підприємстві документи про нарахування заробітної плати не підтверджують факт встановлення на підприємстві премій в розмірі 60%. та одноразової премії в розмірі 400 крб.

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці.

Частиною 1 статті 54 Закону № 796-XII встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

З 01 січня 2012 року набрала чинності постанова КМ України № 1210, якою затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пунктом 7 якої встановлено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Водночас, ч. 4 ст. 15 Закону № 796-ХІІ встановлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Отже, розмір призначеної за Законом № 796-ХІІ пенсії, обчислюється виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, який зазначається у довідках, виданих підприємствами, установами та організаціями на яких працювали особи, що мають право на таку пенсію.

При цьому, п. 7 постанови КМ України №1210 визначений перелік обов`язкових відомостей, які повинні бути зазначені у таких довідках. Відсутність таких даних у довідці виключає можливість проведення перерахунку пенсії відповідно до цього пункту.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що невід`ємною складовою підстав та порядку перерахунку пенсії є беззаперечне підтвердження відомостей, що містяться в довідці, відповідними первинними документами бухгалтерського обліку про тривалість робочого дня та місце її виконання.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією ВерховногоСуду України викаденою у постанові від 04 листопада 2015 року (справа № 21-3120а15).

Згідно п. 1 Порядку № 1210, останнім визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". При цьому, такий механізм передбачає обчислення пенсій громадян, в тому числі, виходячи із заробітної плати, яку особи, що брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження.

Отже, фактична виплата заробітної плати позивачу за один календарний місяць роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з урахуванням підвищеної на 100% тарифної ставки, із застосуванням показників кратності, а також премії в розмірі 60% тарифної ставки, є визначальним фактором, який має враховуватись при вирішенні питання про наявність підстав для проведення перерахунку пенсії позивача. Однак, зазначені обставини під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження.

Окрім цього, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що підприємством невірно визначений показник катності, оскільки середня кратність застосовується, якщо протягом одного робочого дня працівник міг виконувати роботи у різних зонах небезпеки, а дні роботи в одній зоні оплачуються з урахуванням коефіцієнта кратності, який відповідає зоні небезпеки. Доказів на підтвердження виконання робіт позивачем в різних зонах небезпеки протягом одного дня до суду не надано.

Таким чином, в довідці про заробітну плату № 24/016 від 19.04.2016р. виданій ТДВ Лічмаш-Прилад безпідставно застосовано кратність до тарифної ставки, підвищеної на 100 % та середній коефіцієнт кратності у розмірі 2,0, а премії у розмірі 60 % та 400 крб. помилково розраховані та включені до довідки, оскільки не підтверджені первинними документами підприємства щодо встановленого такого розміру премій у 1986 році за роботу в зоні ЧАЕС.

Отже позивачу було проведено умовний розрахунок заробітної плати, не підтверджений первинними документами, який позивач міг би отримувати при застосуванні нормативних актів 1986-1988 років, та видано відповідну довідку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення відповідача від 10.02.2017р. № 34 про відмову позивачу в перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 19.04.2016р. № 24/016 виданої ТДВ " Лічмаш-Прилад" є законним та обґрунтованим, прийнято в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено всі обставини справи, порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.04.2017р. підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області задовольнити.
Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.04.2017р. по справі № 539/904/17 скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Присяжнюк О.В. Курило Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 12.06.2017 р.