Справа № 720/2060/16-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 720/2060/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Павлінчук С.С.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

08 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 06 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Новоселицькому районі Чернівецької області, ПАТ "Електро" про визнання неправомірними дій, зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2011 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Новоселицькому районі Чернівецької області (УПФУ в Новоселицькому районі) та ПАТ "Електро" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 31.08.2011 року позов задоволено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.06.2013 року постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.11.2016 року скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанції, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В своєму рішенні, суд касаційної інстанції вказав, що судами не досліджено та не дано оцінку в сукупності з іншими доказами обставинам справи щодо перебування позивача в відпустках та ритмічності виконання роботи позивачем роботи у спірний період на посадах, які дають право на пільгову пенсію та можливість у зв'язку з цим зарахування таких періодів до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах.

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 06.04.2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі ГУ ПФУ в Чернівецькій області) подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Поряд з апеляційною скаргою, апелянт подав клопотання про заміну відповідача у справі.

Із вказаного клопотання, апеляційним судом встановлено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21грудня 2016 року №988 "Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України", з 01.04.2017 року реорганізовано УПФУ в Новоселицькому районі шляхом приєднання до ГУ ПФУ в Чернівецькій області, яке є правонаступником відповідача у даній справі.

Згідно ст. 55 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи те, що ГУ ПФУ в Чернівецькій області є правонаступником УПФУ в Новоселицькому районі, суд дійшов висновку про задоволення клопотання.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції--без змін, із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 по досягненню 55 річного віку ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в Новоселицькому районі з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Рішенням УПФУ в Новоселицькому районі № 4429/02 від 15.12.2010 року, позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки під час розрахунку пільгового стажу встановлено його навність в кількості 11 років 1 місяць 19 днів, при необхідних 12,5 років. При цьому до пільгового стажу не зараховано період роботи позивача з 05.10.1999 року по 21.06.2004 року.

Вказана відмова слугувала підставою для звернення ОСОБА_2 до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження трудового стажу, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на слідуюче.

Відповідно до п."б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

Відповідно до положень пункту 4 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за №1451/11731) атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років (пункт 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442).

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці набув чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1).

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.3).

Пунктом 3 вказаного Порядку №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Пунктом 10 вказаного Порядку передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

Також, згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 10 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 передбачено, що результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обгрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків N 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Комплексний аналіз зазначених правових норм дає суду підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути, зокрема, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників.

Так, судом першої інстанції із записів в трудовій книжці позивача та уточнюючої довідки від 21.02.2017 року №10, виданої Чернівецьким управлінням ПАТ "Електро" встановлено, що ОСОБА_2 впродовж 05.10.1999 року по 21.06.2004 року перебував на робочому місці на посаді електромонтера: в 1999 році-35 днів, в 2001 році-175 днів, в 2002 році-141 день, в 2003 році-111 днів, в 2004 році-71 день; всього--533 дні (один рік 5 місяців та 18 днів).

На спірні періоди роботи позивача діяли Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року та Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36, якими передбачено посаду електромонтера.

Разом з тим, однією із умов для виникнення у особи права на пільгову пенсію за Списками №№1,2 є документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією, за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Як встановлено з матеріалів справи та не заперечувалося представником відповідача під час розгляду справи в суді першої інстанції, вперше атестація робочих місць на ЗАТ "Електро" проведена 04.10.1994 року, а наступна 22.06.2004 року.

При цьому, на думку відповідача, період роботи позивача з 05.10.1999 року по 21.06.2004 року не може бути зарахований останньому до пільгового стажу, оскільки між первинною та наступною атестацією пройшло майже 10 років, тоді як відповідно до п.4.3 Порядку № 383 атесація на підприємстві має проводитися не рідше одного разу на 5 років.

Апеляційний суд вважає помилковими такі доводи апелянта, з огляду на таке.

Відповідно до п.4.4 вказного Порядку, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, вторинна атестація на ЗАТ "Електро" була проведена 22.06.2004 року, а отже до пільгового стажу позивача підлягають зарахуванню періоди роботи з 22.06.1999 року по 21.06.2004 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу відповідача на те, що із наявних в матеріалах справи, уточнюючої довідки від 07.12.2010 року №213, виданої Чернівецьким управлінням ЗАТ "Електро" (а.с. 30) та довідки від 21.02.2017 року № 10, виданої ПАТ Чернівецьке управління "Електро" встановлено, що в 1999 році 35 днів відпрацьовані ОСОБА_2 в вересні--грудні, а тому вони підлягають зарахуванню в п'ятирічний період перед проведенням атестації 22.06.1999 року.

Таким чином, апеляційний суд вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 22.06.1999 року по 21.06.2004 року, який у зв'язку з неритмічністю роботи підприємства складає 1 рік 5 місяців та 18 днів. А також погоджується з тим, що оскільки з врахуванням вищезазначеного стажу, пільговий стаж ОСОБА_2 становить 12 років 7 місяців та 7 днів то відповідача слід зобов'язати призначити йому пенсію за віком, відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 06 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.