Справа № 823/790/17
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

823/790/17

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року справа № 823/790/17

10 год. 10 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді – Гараня С.М.,

секретаря – Тараненка М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до публічного акціонерного товариства «Швейна фабрика Лібовнера» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

ГУ ДФС у Черкаській області звернулось до суду з адміністративним позовом про стягнення з ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» коштів за податковим боргом, з рахунків у банках обслуговуючих такого платника на загальну суму 93 785,70грн.

В обґрунтування вимог зазначено, що в порушення вимог Податкового кодексу України відповідач не сплатив самостійно визначені в податковій звітності суми орендної плати за землю, нараховані штрафні санкції та пеню у загальному розмірі 93 785 грн. 70 коп., а тому позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку.

Позивач свого представника до зали судового засідання не направив, проте направив до суду клопотання, в якому просив провести розгляд справи за відсутності його представника, за наявними в справі матеріалами.

Відповідач заперечень проти позову не подав, свого представника до зали судового засідання не направив, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухавши пояснення відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні суд встановив, що публічне акціонерне товариство «Швейна фабрика Лібовнера», ідентифікаційний код 05468015, зареєстровано 03.06.2002р. як суб’єкт господарювання, перебуває на обліку в органах доходів і зборів як платник податків.

При дослідженні письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що відповідач подав до податкового органу податкову декларацію від 21.01.2016р. з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2016 рік, в якій визначено загальний розмір орендної плати за землю в сумі 71 171 грн. 98 коп., при щомісячній сплаті в сумі 5965 грн. 60 коп. та за грудень 2016 року в сумі 5965 грн. 55 коп.

Крім того відповідач подав до податкового органу податкову декларацію від 02.02.2017р. з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2017 рік, в якій визначено загальний розмір орендної плати за землю в сумі 71 171 грн. 98 коп., при щомісячній сплаті в сумі 5965 грн. 60 коп. та за грудень 2016 року в сумі 5965 грн. 55 коп.

При вирішенні спору суд враховує, що відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

В силу положень пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Днем узгодження грошового зобов'язання платника податків вважається день закінчення процедури адміністративного оскарження (набрання судовим рішенням законної сили).

З огляду на зазначені положення Податкового кодексу України визначена в наведеному податковому повідомленні-рішенні сума грошових зобов’язань є узгодженою, оскільки відповідачем не надано доказів оскарження рішення в адміністративному чи судовому порядку.

Справляння орендної плати за землю, а також відповідальність платників та контроль за правильністю її обчислення і справляння здійснюється відповідно до Податкового кодексу України.

Як встановлено судом, контроль за справлянням орендної плати до бюджету покладено на органи Державної фіскальної служби України.

У відповідності до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податковим боргом в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За змістом положень пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Приймаючи до уваги ту обставину, що сума податкового боргу відповідача збільшилась, стягненню підлягає вся сума податкового боргу.

Згідно підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що відповідач у встановлені законом строки суму податкового боргу в загальному розмірі 93 785 грн. 70 коп. не погасив, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Суд також взяв до уваги діючу на час вирішення спору ч.4 ст.94 КАС України, якою передбачено, що у справах за позовами суб'єкта владних повноважень до фізичної чи юридичної особи судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Тому відсутні підставі для повернення позивачу сплаченого судового збору за подання цього позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих публічне акціонерне товариство «Швейна фабрика Лібовнера» (ідентифікаційний код - 05468015) на користь бюджету через Головне управління ДФС у Черкаській області (ідентифікаційний код - 39392109) податковий борг з орендної плати за землю на загальну суму 93 785 (дев’яносто три тисячі сімсот вісімдесят п’ять) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в порядку, передбаченому ст.185-187 цього Кодексу.

Суддя С.М. Гарань