Справа № 2-а-246/11
Суддя: Береза В. І.
Дата ухвалення: 2011-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-246/11
П О С Т А Н О В А

ІмЕНЕм україни

22.06.2011 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Береза В. І. , при секретарі Волківській Н.Б. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області про визнання неправомірними дій та зобовязання відповідача у належному розмірі нараховувати і виплачувати підвищення до пенсії дитині війни ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся 25.05.2011 р. до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить поновити пропущений строк звернення до суду, визнати дії відповідача неправомірними щодо не нарахування і виплати у належному розмірі підвищення до пенсії , передбаченого ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі встановленому ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за періоди 2008 р., з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р., з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р., з січня 2011 р. по день розгляду справи в суді та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати за 2008 р., з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р., з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р., з січня 2011 р. по день розгляду справи в суді.

Вимоги мотивує тим, що йому як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з першого січня 2006 року повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідачем всупереч вимог вказаного Закону така грошова допомога у 2006-2010 р.р. не виплачувалася. Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 та № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 р. положення, що призупиняли дію ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втратили свою чинність. Таким чином, відповідач зобовязаний був здійснювати перерахунок пенсії зі збільшенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з 2008 р. по день розгляду справи в суді.

Ухвалою суду від 13 червня 2011 року позовні вимоги в частині зобовязання нарахувати та виплатити недоотримане підвищення до пенсії за період з 2008 р. по 25.11.2010 р. залишено без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак згідно позовної заяви просить справу слухати у його відсутності та позовні вимоги підтримує повністю.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечила, навела пояснення, викладені у письмовому запереченні (а.с. ), просить у позові відмовити. Мотивує заперечення тим, що законодавством не прийнято жодного нормативного акту на виконання вимог ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», не визначено на законодавчому рівні за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, яким чином обчислювати вказаний у законі розмір пенсії.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до З.У. «Про соціальний захист дітей війни» позивач ОСОБА_1 є дитиною війни, що підтверджується і відповідним посвідченням.

Ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

За чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Однак, згідно ч. 3 ст. 28 цього Закону мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим законом, оскільки законодавством інший мінімальний розмір пенсії за віком не визначений, то слід застосовувати цей розмір, зокрема і при нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Ст. 71 ЗУ «Про Державний бюджет на 2009 р.» Кабінетом Міністрів України надано у 2009 р. право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах в межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Отже, нарахування та виплата у 2009 р. та 2010 р. дітям війни підвищується до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватись відповідно до норм ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

ЗУ «Про Державний бюджет на 2009 р.» та ЗУ «Про Державний бюджет на 2010 р.» дію ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» не зупинено. Таким чином, відповідач повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Доводи представника відповідача про відсутність порядку перерахунку та виплати зазначеного підвищення пенсії та відсутності відповідного фінансування не можуть бути підставою відмови у задоволенні позовних вимог так як саме на органи Пенсійного Фонду України покладено обовязок перерахування та виплати пенсії з відповідними підвищеннями.

Відтак, виходячи з наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню, відмова відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» є неправомірною та способом відновлення порушеного права позивача є покладання обовязку на відповідача здійснення перерахунку та виплати пенсії відповідно до ст. 6 зазначеного Закону в межах строку звернення до адмінстративного суду з урахуванням різниці підвищення виплаченого до пенсії.

Керуючись ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», ст. ст. 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України , суд,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі неправомірними щодо не нарахування і виплати ОСОБА_1 як дитині війни підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 25.11.2010 р. по 22.06.2011 р.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни за період з 25.11.2010 р. по 22.06.2011 р. в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням виплаченої різниці пенсії за цей період.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Береза В. І.