Справа № 266/541/17
Суддя: Пантелєєв Д. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/541/17
Провадженя№ 2-а/266/86/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., при секретарі Циганковій М.М., за участю позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі, третя особа інспектор Управління патрульної поліції в м. Маріуполі ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що постановою інспектора Управління патрульної поліції в м. Маріуполі ОСОБА_2 серії АР № 335541 від 02.02.2017 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення вимог 8.7.3 е) ПДР України, та на нього накладено стягнення в вигляді штрафу на користь держави в сумі 425 гривень. Постанову вважає незаконною, оскільки при притягненні його до адміністративної відповідальності та винесенні постанови інспектором порушені його права як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того зазначив, що він правопорушення не скоював, виїхавши на перехрестя на зелений сигнал світлофора. Тому просив визнати постанову незаконною та скасувати її.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги з підстав, зазначених у заяві, підтримав та пояснив, що він проїхав перехрестя вже на зелений сигнал світлофора, та відсутня стоп-лінія, оскільки вона не відповідає вимогам ДСТУ. Вважає, що, якщо і порушив ПДР, то його можна притягнути за ч. 1 ст. 122 КУпАП: порушення вимог дорожніх знаків і дорожньої розмітки, а його притягнуто за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача УПП в м. Маріуполі у письмовій заяві позов не визнав, просив розглянути справу за його відсутності.

Третя особа інспектор УПП ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що під час патрулювання побачив, що водій автомобіля «Hyundai Accent» розпочав рух на заборонений сигнал світлофора, потім зупинився та знову розпочав рух на червоний - жовтий сигнали світлофора. Після зупинки транспортного засобу водій, позивач ОСОБА_1, почав обурюватись. Йому були зачитані його права та запропоновано надати письмове пояснення, на що він відповів відмовою. Також ОСОБА_1 відмовився переглянути відеозапис. Потім позивач пояснив, що його чекає дитина, на що йому було повідомлено про те, що він буде вільний після складання постанови. Факт скоєння порушення позивачем підтверджено відеозаписом.

Суд, заслухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову на підставі наступних норм права та встановлених обставин справи.

Судом встановлено, що 02.02.2017 року інспектором Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, який є уповноваженою посадовою особою органу поліції, була винесена постанова серії АР № 335541, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП за те, що він, у порушення вимог п. 8.7.3 е) ПДР України, 02.02.2017 року о 17.20 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті пр. Металургів і вул. Університетської в Центральному районі м. Маріуполя, почав рух на заборонені червоний та жовтий сигнали світлофора, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, що бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, умовою притягнення до адміністративної відповідальності є додержання компетентною особою приписів ст.ст. 7, 280, 251, 252 КУпАП.

Згідно п. 8.7.3 е) ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. А, відповідно до п. 1.12 Розділу 34 «Дорожня розмітка», стоп-лінія позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

На підтвердження правомірності свого рішення відповідач - УПП в м. Маріуполі, надав суду диск з відеозаписом події.

З переглянутого судом відеозапису чітко видно, що водій ОСОБА_1 на перехресті пр. Металургів і вул. Університетської в Центральному районі м. Маріуполя, почав рух, пересікши стоп-лінію, на заборонені червоний та жовтий сигнали світлофора, порушивши вимоги п. 8.7.3 е) ПДР України. З того ж відеозапису вбачається, що інспектором УПП ОСОБА_2 під час провадження у справі про адміністративне правопорушення

порушень прав позивача ОСОБА_1 не допущено.

Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази,суд вважає, що у діях водія ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а від цього відкидає, як необ'єктивні, доводи позивача.

Статтею 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і

обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

За вказаних обставин, дії та рішення інспектора УПП в м. Маріуполі ОСОБА_2 є правомірними, а оскаржувана постанова скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, ст.ст. 293 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі, третя особа інспектор Управління патрульної поліції в м. Маріуполі ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя в 10-денний строк з дня її проголошення, а особою, у відсутність якої ухвалено постанову - у той самий строк з дня отримання її копі. Постанова набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги. В разі подачі апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.