Справа № 808/988/17
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року 15:43Справа № 808/988/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Печерикиної А.О. та представників

позивача: Фуклієвої А.В.

відповідача: Філіпова С.В., Леусенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»

до Виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

про визнання дій незаконними та скасування рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

19 квітня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (далі - позивач або ПАТ «ЗАлК») до Виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - відповідач або Фонд), в якому позивач просить суд:

- визнати дії відповідача щодо винесення рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності №40 від 13.02.2017 незаконними;

- скасувати рішення №40 від 13.02.2017 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності винесене відповідачем.

Ухвалою суду від 21.04.2017 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви до 11.05.2017.

Ухвалою суду від 11травня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №808/988/17, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 25 травня 2017 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. На їх обґрунтування зазначила, що Фондом проведена планова перевірка ПАТ «ЗАлК». За результатами перевірки складено Акт планової перевірки дотримання порядку використання та своєчасності і повноти повернення невикористаних страхових коштів Фонду у ПАТ «ЗАлК» від 25.01.2017. На підставі висновків зазначеного Акту перевірки винесено рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності № 40 від 13.02.2017. Відповідно до вказаного рішення ПАТ «ЗАлК» зобов'язано сплатити неправомірно витрачені страхові кошти у сумі 17800,03 грн., штраф у розмірі 50% неправомірно витрачених страхових коштів в період з 01.01.2015 року - 8900,02 грн. Всього - 26700,05 грн. Вважає, що Акт перевірки є не узгодженим, оскільки з ним не було ознайомлено всіх посадових осіб страхувальника, а саме - голову комісії (уповноваженого) з питань соціального страхування ОСОБА_4. Даний факт, відповідно до Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, позбавляє Фонд права на винесення рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності. Зазначає, що відповідачем не складено акт відмови від підпису посадової особи страхувальника та Акту перевірки не присвоєно порядкового номеру. Вказані порушення, в їх сукупності, також унеможливлюють в подальшому винесення відповідачем рішення про повернення коштів Фонду та застосування штрафних санкцій. Крім того, з посиланням на позицію Верховного Cуду України висловлену при розгляді справи №21-381а13, вважає, що оскільки приймаючи від позивача заяву - розрахунок відповідач порушень не виявив, то він і не мав підстав для винесення спірного рішення. Просила суд задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача позов не визнали, надали суду письмові заперечення та на спростування доводів представника позивача пояснили суду, що страхувальник під час здійснення перевірки зобов'язаний підписати акт перевірки або відмовитись із зазначенням причин такої відмови. Акт перевірки підписано 25.01.2017 посадовими особами позивача в тому числі і головою комісії з питань соціального страхування із запереченнями. В подальшому заперечення на Акт перевірки окремим документом впродовж 10 днів до відповідача не надходили, отже Акт перевірки є узгодженим. Чинним законодавством не передбачено зазначення номеру Акту перевірки. При опрацюванні заяви-розрахунку робочі органи Фонду перевіряють тільки правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Що стосується перевірки правильності призначення допомоги та правомірності використання коштів Фонду то зазначені відомості з'ясовуються за допомогою перевірок. Вважають Рішення №40 від 13.02.2017 законним, обґрунтованим та винесеним з додержання норм чинного законодавства України у сфері соціального страхування. Просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 25 травня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV (далі - Закон №1105) Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Пунктом 3 ч.1 ст.10 Закону №1105 встановлено, що Фонд має право перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду.

Згідно з планом-графіком проведення перевірок страхувальників на І квартал 2017 року, затвердженим наказом Виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 14.12.2016 №388 та на підставі направлення від 04.01.2017 №06/09 головними спеціалістами контрольно-ревізійного відділу Відповідача, проведена планова перевірка дотримання порядку використання та своєчасності і повноти повернення невикористаних страхових коштів Фонду у Позивача за період з 01.10.2015 по 31.12.2016.

За її результатами складено Акт планової перевірки дотримання порядку використання та своєчасності і повноти повернення невикористаних страхових коштів Фонду у ПАТ «ЗАлК» від 25.01.2017 (далі по тексту - Акт перевірки).

Пунктом 3.3 Акту перевірки «Правильність призначення та правомірність використання коштів Фонду на виплати установлених видів матеріального забезпечення» встановлено порушення Закону № 1105, а саме:

- пункту 1 частини 4 статті 19 - обчислення допомоги по тимчасовій непрацездатності у разі коли застраховані особи протягом дванадцяти календарних місяців перед настанням страхового випадку мають страховий стаж менше шести місяців здійснено без урахування обмеження мінімальною заробітною платою, встановленої законом у місяці настання страхового випадку. Неправомірно використані страхові кошти у сумі 17069,71 грн. (8 випадків);

- пункту 2 частини 1 статті 24 - при призначенні та сплаті застрахованій особі ОСОБА_6 допомоги по тимчасовій непрацездатності невірно визначено відсоток середньої заробітної плати залежно від страхового стажу, а саме: допомога по тимчасовій непрацездатності призначена та сплачена при страховому стажі від трьох років до п'яти років без обмеження 60% середньої заробітної плати. Неправомірно використані кошти Фонду у сумі 730,32 грн. (1 випадок).

Неправомірно витрачено страхових коштів Фонду в період дії Закону № 1105 на загальну суму 17800,03 грн. (9 випадків)».

Відповідно до абз.4 ч.1 ст.34 Закону №1105 у разі якщо сума отриманих страхувальником від Фонду страхових коштів перевищує фактичні витрати на надання матеріального забезпечення, невикористані страхові кошти повертаються до робочого органу Фонду, що здійснив фінансування, протягом трьох робочих днів.

Згідно з п.5 ч.1 ст.10 Закону №1105 Фонд має право накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону.

Абзацом 1 ч.6 ст.15 Закону 1105 встановлено, що у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

На підставі висновків Акту перевірки винесено рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності № 40 від 13.02.2017 року (далі по тексту - Рішення №40). Відповідно до Рішення № 40 ПАТ «ЗАлК» зобов'язано сплатити неправомірно витрачені страхові кошти у сумі 17800,03 грн., штраф у розмірі 50% неправомірно витрачених страхових коштів в період з 01.01.2015 року - 8 900,02 грн. Всього - 26 700,05 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, 16.02.2017 року ПАТ «ЗАлК» звернулося до Виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності зі скаргою (вих.№011-0147).

Рішенням Фонду про результати розгляду скарги від 01.03.2017 №06-08-432 ПАТ «ЗАлК» відмовлено у задоволенні скарги.

09.03.2017 року за вих.№011-0256 направило повторну скаргу до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Рішенням №5 (вих.№6-29-558) від 30.03.2017 про результати розгляду повторної скарги, Виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відмовила позивачу у задоволенні повторної скарги в повному обсязі.

Не погодившись з зазначеними рішеннями позивач звернувся з позовом до суду.

Не спростовуючи суті виявлених порушень, на обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на ряд обставин, які, на його думку, унеможливлювали винесення спірного Рішення №40, а саме:

- Акт перевірки (а отже і висновки, які були в ньому викладені) є не узгодженим, оскільки з Актом перевірки не було ознайомлено всіх посадових осіб страхувальника, а саме - голову комісії (уповноваженого) з питань соціального страхування ОСОБА_4;

- відповідачем не складено акт відмови від підпису посадової особи страхувальника;

- Акту перевірки не присвоєно порядкового номеру;

- приймаючи від позивача заяву - розрахунок відповідач порушень не виявив, тому він і не мав підстав для винесення спірного рішення.

З приводу даних обґрунтувань суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.1 та п.1.2 Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженою Постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 №29, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 25.03.2011 за № 393/19131 (далі - Інструкція №29) ця Інструкція розроблена відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Ця Інструкція встановлює порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд), порядок прийняття рішень за результатами перевірок та процедуру оскарження рішень за результатами перевірок.

Відповідно до абз. 1 та 2 п.3.13.4 Інструкції №29 в останній день перевірки два примірники акта перевірки підписуються посадовими особами органу Фонду, які її проводили, керівником, головним бухгалтером (бухгалтером) або уповноваженою керівником особою та головою комісії (уповноваженим) із соціального страхування страхувальника, який перевіряється. Примірники акта перевірки підписуються посадовою особою органу Фонду та керівником або головним бухгалтером (бухгалтером) чи уповноваженою керівником особою страхувальника на кожній сторінці із зазначенням на останній сторінці загальної кількості сторінок.

Один примірник акта перевірки вручається страхувальнику з відміткою про отримання, а другий зберігається в органі Фонду, який здійснив перевірку.

Згідно абз. 4 п. 6.2. Інструкції №29 страхувальник під час здійснення перевірки зобов'язаний підписати акт перевірки або відмовитись із зазначенням причин такої відмови.

Дійсно примірник Акту перевірки позивача не підписано головою комісії з питань соціального страхування ПАТ «ЗАлК» ОСОБА_4 Проте зазначена особа була ознайомлена з Актом перевірки, а отже вказане порушення не вплинуло на обґрунтованість висновків Акту перевірки та не порушило права позивача. Те, що голова комісії з питань соціального страхування ПАТ «ЗАлК» ОСОБА_4 була ознайомлена з Актом перевірки підтверджується зокрема наступним.

В судовому засіданні представники відповідача надали суду свій примірник Акту перевірки, який 25.01.2017 підписано посадовими особами позивача в тому числі і головою комісії з питань соціального страхування із запереченнями, про що зроблено запис генерального директора ОСОБА_7 «З висновками не погоджуюсь, результати будуть оскаржені» та голови комісії з питань соціального страхування ОСОБА_4 «З висновками не погоджуюсь», а також підписи зазначених осіб та головного бухгалтера.

Як пояснили представники відповідача в судовому засіданні, позивачу були надані два підписаних представниками відповідача Акту перевірки. В подальшому представники позивача повернули відповідачу його примірник Акту перевірки, підписаний усіма посадовими особами позивача передбаченими п.3.13.4 Інструкції №29. Зазначеною Інструкцією не передбачений обов'язок посадових осіб Фонду перевіряти примірник Акту перевірки, що надається страхувальнику на наявність на ньому підписів уповноважених осіб.

Згідно з абз.3 п.3.13.4 Інструкції №29 у разі відмови посадової особи страхувальника підписати та отримати акт перевірки посадова особа органу Фонду вносить до нього відповідний запис із складанням акта відмови від підпису акта перевірки та його отримання у двох примірниках (у довільній формі). Протягом трьох робочих днів один примірник акта відмови від підпису та його отримання разом з актом перевірки надсилається страхувальнику рекомендованим листом.

Оскільки відмови від підписання та отримання Акту перевірки з боку посадових осіб позивача не було встановлено, то у відповідача були відсутні підстави для складання акту відмови від підпису.

Відповідно з абз. 4 та 6 п. 3.13.4. Інструкції №29 у разі підписання Акту перевірки із запереченнями страхувальник подає їх у письмовій формі, як додаток до акта перевірки або надсилає до органу Фонду, який проводив перевірку, окремим документом протягом 10 календарних днів з дня підписання акта.

Якщо акт підписано без заперечень або впродовж передбаченого терміну заперечення не надійшли або надіслані з порушенням зазначеного терміну, акт перевірки вважається узгодженим.

Судом встановлено, що заперечення позивача до Акту перевірки не складались та не направлялись відповідачеві, щодо вказаної обставини представник позивача не заперечувала у судовому засіданні.

Оскільки впродовж передбаченого терміну для надання заперечень до Акту перевірки заперечення у письмовій формі від позивача не надійшли, Акт перевірки вважається узгодженим.

Згідно з п. 3.13.1 Інструкції №29 за результатами перевірки складається акт, у якому зазначаються:

найменування, поштова адреса органу Фонду, дата складання акта (останній день перевірки), номер і дата направлення та наказу органу Фонду, які є підставою для проведення перевірки, вид перевірки (планова або позапланова), посада, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи органу Фонду, яка здійснила перевірку, період, за який проведено перевірку, повне найменування страхувальника, строк проведення перевірки;

довідкові дані, а саме: номер реєстрації та дата взяття страхувальника на облік в органі Фонду, спосіб оподаткування, місцезнаходження страхувальника, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій або реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, номер та серія паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку у паспорті), дані про наявність рахунків у банках та інших фінансових установах, середньооблікова кількість працівників на дату проведення перевірки;

інформація про результати попередньої перевірки по коштах Фонду та заходи щодо усунення порушень (за їх наявності);

інформація про наявність заборгованості по коштах Фонду, причини виникнення та правомірність її відображення;

інформація про надходження страхових коштів, у тому числі від органу Фонду та від сплати часткової вартості за путівки, повноту та своєчасність перерахувань страхових коштів до Фонду;

стан виконання вимог законодавства страхувальником у нарахуванні і виплаті матеріального забезпечення, використанні коштів Фонду, а також з інших питань, які перевірялися;

порядок ведення бухгалтерського обліку та звітності по коштах Фонду;

інформація про стан роботи комісії (уповноваженого) із соціального страхування;

результати перевірки.

Вказаним пунктом Інструкції №29 не передбачено зазначення номеру Акту перевірки.

Щодо наявності номеру на примірнику Акту перевірки наданого суду відповідачем, то як пояснили представники відповідача в судовому засіданні, він є лише реєстраційним номером, призначеним для поліпшення та спрощення документообігу Фонду.

Абзацом 2 ч. 1 ст.34 Закону №1105 встановлено, що підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, та що фінансування здійснюється в порядку, встановленому правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Постановою правління Фонду від 22.12.2010 №26 затверджено Порядок фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Порядок №26). Пунктом 7 цього Порядку визначено, що при опрацюванні заяви-розрахунку робочі органи Фонду перевіряють правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Що стосується перевірки правильності призначення допомоги та правомірності використання коштів Фонду, то вона здійснюється при проведенні контрольних заходів по коштах Фонду згідно Інструкції № 29.

Суд також критично ставиться до посилання позивача на правову позицію висловлену у Постанові Верховного Суду України від 22.10.2013 по справі №21-381а13, оскільки вказаною Постановою відмовлено в задоволенні заяви про перегляд справи Верховним Судом України.

Позивач не заперечує факт виявленого під час перевірки порушення законодавства, також не навів жодного аргументу щодо невірного вжиття до позивача відповідачем фінансових санкцій, окрім тих які викладені вище, не спростовує розмір застосованих до позивача санкцій.

Під час судового розгляду судом встановлена наявність підстав для застосування відповідачем до позивача фінансових санкцій та правомірність нарахування відповідачем позивачу таких санкцій.

Спростовані вище посилання позивача на процедурні порушення не можуть мати наслідком скасування оскаржуваного рішення.

Частиною першою статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач у справі діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, і не порушив права та інтереси позивача у справі.

Таким чином, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати позивачу не повертаються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П. Бойченко