Справа № 826/15841/16
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
У Х В А Л А
12 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Коротких А.Ю.,
суддів: Ганечко О.М.,
Літвіної Н.М.,
при секретарі Козуб А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації в особі Комісії по вирішенню питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження, третя особа - Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 квітня 2017 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з`ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 народився с. Зимовище Чорнобильського району Київської області, звідки був призваним у 1984 року для проходження військової служби до лав Радянської армії.
На підставі наказу MO СРСР за №68 від 25.03.1986 pоку, 29.04.1986 року позивача демобілізовано та направлено для встановлення на облік до Рильського військового комісаріату Київської області, тобто за місцем проживання та реєстрації, що підтверджується відмітками у військовому квитку у серії НОМЕР_1 .
Судом першої інстанції встановлено, що повернувшись додому у с. Зимовище Чорнобильського району Київської області 01.05.1986 pоку, 04.05.1986 року він разом з батьком та іншими односельцями був евакуйований з 10 км-ї зони відчуження внаслідок Чорнобильської катастрофи з с. Зимовище Київської області Чорнобильського в с. Майданівка Бородянського району Київської області, на підтвердження чого до суду першої інстанції надано копію довідки №84000 про евакуацію та архівної довідки зі списками евакуйованих, де він значиться під №45.
25.06.1993 року позивач отримав посвідчення № НОМЕР_2 категорії 2 серія Б евакуйованого з 10-ї км зони як постраждалий внаслідок аварії на ЧАЕС в Ірпінській РДА Київської області, де проживав на той час.
Після звернення до управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві Державної адміністрації із заявою про взяття на облік у відділ організації соціального захисту інвалідів, ветеранів та постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи у зв`язку зі зміною місця проживання, позивачу повідомлено про необхідність надати копії первинних документів, на підставі яких він отримав посвідчення евакуйованого у 1986 року із 10-ї км. зони відчуження категорії 2 серії Б 028453. Позивачу також було рекомендовано звернутися до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації.
У заяві до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації від 23.02.2015 року позивач попросив надати йому копії первинних документів, у відповідь на що отримав лист, в якому зазначено, що питання підтвердження статусу евакуйованого із зони відчуження у 1986 року буде винесено на розгляд комісії КОДА по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 році.
01.07.2016 року позивачем отримано лист №05-59-1206 з витягом з протоколу №184 засідання комісії від 21.04.2016 року, де вказано, що справу позивача розглянуто 21.04.2016 року та винесено рішення.
У відповідності до витягу з протоколу №184 засідання комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 року на підставі поданих документів, не підтверджено статус постраждалого, евакуйованого з зони відчуження та відповідно визнано посвідчення позивача категорії 2 № НОМЕР_2 таким, що підлягає вилученню, а довідку №84000 про евакуацію із с. Зимовище Чорнобильського району Київської області - недійсною, з посиланням на те, що на час аварії на Чорнобильській АЕС позивач проходив службу в лавах Радянської Армії.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а прийняте рішення, оформлене протоколом №184 засідання комісії від 21.04.2016 року таким, що підлягає скасуванню, так як перебування позивача на службі в лавах радянської армії зафіксовано відповідною відміткою у військовому білеті, де чітко зазначено, що 29.06.1986 року позивача було демобілізовано та направлено на облік до Чорнобильського районного військового комісаріату за місцем реєстрації і проживання, ОСОБА_1 за захистом власних прав, свобод та інтересів звернувся із цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, їх соціальний захист та гарантії, визначені, зокрема, Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).
Статтею 11 Закону №796-XII передбачено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, крім іншого: евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення; особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону №796-XII підставою для визначення статусу евакуйованих із зони відчуження, відселених і таких, які самостійно переселилися, відповідно до ст. 4 Закону є довідка про евакуацію, відселення, самостійне переселення.
Згідно з ст. 65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно п. 4 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 року № 501(в редакції, чинній на час видачі посвідчення), потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження і особам, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28.06.1989 року № 224), віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення сірого кольору, серія Б.
В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20.01.1997 року було затверджено новий Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок № 51).
Згідно з п.4 Порядку № 51 потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) і особам, які постійно прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28 червня 1989 року №224), віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення сірого кольору, серія Б.
Пунктом 10 Порядку № 51 встановлено, що посвідчення видається потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) і особам, які постійно проживали в зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28 червня 1989 року №224), - на підставі довідки, виданої Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями (додатки №3 або №4).
Відповідно до п. 12 Порядку № 51 спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, розглядаються комісіями при Київській і Житомирській облдержадміністраціях на підставі відповідних письмових підтверджень, виданих керівниками підприємств, організацій та установ, які направляли цих осіб на роботу до зони відчуження, або керівниками місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування за місцем виконання робіт. Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.
Спірні питання щодо визначення статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються відповідними комісіями Київської і Житомирської облдержадміністрацій на підставі довідок та інших документів, що засвідчують факт перебування в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження, виданих місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.
Відповідно до п. 1 Положення про Комісію Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, що є додатком до розпорядження Голови Київської обласної державної адміністрації від 5 листопада 1998 року №594 (далі - Положення № 594), відповідач є колегіальним органом і утворюється розпорядженням голови облдержадміністрації.
Відповідно до п. 4 Положення №594 комісія в межах своїх повноважень приймає рішення, зокрема: про визнання статусу учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; про визнання статусу евакуйованих із зони відчуження в 1986 році; про визнання факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії.
Згідно з п. 5 Положення №594 Комісія має право запитувати від райдержадміністрацій, міськвиконкомів, підприємств, установ і організацій необхідну інформацію і документи, які б сприяли прийняттю об`єктивних рішень.
При розгляді відповідних справ Комісія може запрошувати на свої засідання і заслуховувати пояснення як заявників, так і окремих посадових осіб.
Так, з матеріалів справи вбачається, що підставою для визнання відповідачем виданого посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 2 серії Б, таким, що видано безпідставно, стала непідтвердженість у безумовному порядку проживання (перебування) позивача на момент аварії у зоні відчуження с. Зимовище Чорнобильського району Київської області.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи міститься довідка, видана виконкомом Київської обласної ради народних депутатів №84000, з якої вбачається, що станом на 26.04.1986 року ОСОБА_1 був зареєстрований та фактично проживав в с. Зимовище Київської області і був евакуйований згідно встановленого порядку (а.с.21), зазначена обставина підтверджується також іншими наявними у справі матеріалами.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.
Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу представника Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 квітня 2017 року без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено 13 червня 2017 року.