Справа № 2а-11724/11/2670
Суддя: Прокопенко О.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Прокопенка О.Б.,

суддів: Гриціва М.І., Кривенди О.В. -

розглянувши заяву Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ГУ ДФС) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ГУ ДФС про поновлення на публічній службі,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 20 березня 2017 року повернув касаційну скаргу ГУ ДФС на додаткову постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року, на підставі статей 108, 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у зв'язку із неусуненням недоліків скарги.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду касаційної інстанції, ГУ ДФС звернулося до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстави передбаченої пунктом 2 частини першої статті 237 КАС.

На обґрунтування заяви додано копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 13 травня 2014 року та 18 травня 2016 року (справи №№ К/800/21899/14, К/800/9041/16 відповідно) про відстрочення сплати судового збору та відкриття касаційного провадження, які, на думку ГУ ДФС, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, а саме положення статті 88 КАС.

Проте аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права, оскільки прийняття різних процесуальних рішень зумовлено різними обставинами, викладеними у поданих клопотаннях та касаційних скаргах, з яких виходив суд при вирішенні питання про задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору та відкритті касаційного провадження у справі чи відмову в задоволенні такого клопотання.

Крім того, надані для порівняння рішення не містять іншого, ніж в оскаржуваному рішенні, тлумачення норм процесуального права, про що йдеться в заяві.

Також заявником додано постанову Верховного Суд України від 9 грудня 2014 року, в якій викладено висновок про те, що суд касаційної інстанції, відкриваючи касаційне провадження за скаргою відповідача та вирішуючи спір по суті, за наявності ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 вересня 2012 року про відмову відповідачу у відкритті касаційного провадження, залишив поза увагою пункт 1 статті 6 Конвенції стосовно «права на справедливий суд».

Аналіз зазначеного судового рішення Верховного Суду України вказує на те, що воно постановлено за інших фактичних обставин, ніж ухвала касаційного суду, про перегляд якої подано заяву.

Зазначене не дає підстави для висновку про обґрунтованість поданої заяви.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про поновлення на публічній службі, за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 березня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачО.Б. Прокопенко
Судді: М.І. Гриців О.В. Кривенда