Справа № 344/14543/16-а
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/217/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Польської М.В.

при секретарі с/з: Дзюбак Х.Б.

за участю представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідача Білої О.О., представника відповідача Михайлини Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_7 до інспектора ПП роти № 13 батальйону УПП у м.Івано-Франківськ Біла О.. про визнання нечинною та скасування постанови в справі про адмінправопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до інспектора ПП роти № 13 батальйону УПП у м.Івано-Франківськ Біла О. про скасування постанови.

Позивач вважає дії інспектора Управління патрульної поліції неправомірними, оскільки, вказаного в постанові адміністративного правопорушення не вчиняв, при винесенні постанови відповідачем було порушено вимоги чинного законодавства, які регулюють порядок винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. А тому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 063836 від 22.10.2016 року.

В судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги адміністративного позову, просили його задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, зазначивши, що оскаржувану постанову винесено правомірно, оскільки позивач здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 г ПДР.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 22.10.2016 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Позивача визнано винним в тому, що він здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушив п. 15. 9 г ПДР (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч.4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Дана норма статті додана із прийняттям Верховною Радою України Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року, після прийняття Конституційним Судом України рішення від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частина 1 статті 276 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Згідно згаданого рішення Конституційним Судом України рішення від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення" необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення врегульовано Главою 22 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 280 КУпАП).

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху»).

Відповідно до пункту 15.1 Правил дорожнього руху зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі (підпункт «г» пункту 15.9 Правил дорожнього руху).

У судовому засіданні позивач зазначив, що зупинка транспортного засобу була зумовлена необхідністю купити чай для того, щоб знайома позивача ОСОБА_8 (допитувалась судом як свідок) запила ліки для серця, які приймала після прийому у лікаря. Також позивач зазначає, що зупинка була здійснена у відповідності до ПДР України, неподалік від пішохідного переходу, але в межах розмітки, позначеною суцільною лінією сильного кольору, а також було включено аварійне освітлення на автомобілі.

Відповідач вказала, що справді з лівого боку місце зупинки автомобіля позивача позначено лінією синього кольору (п.34.1 ПДР), однак там також є знак пішохідного переходу та нанесений пішохідний перехід, а відповідно до п.8.2 ПДР дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою.

Сторона позивача як підставу для скасування оскаржуваної постанови називає те, що інспектор патрульної поліції при винесенні постанови не роз'яснила позивачу його прав та не ознайомила його з матеріалами справи. На це відповідач зазначила суду, що позивач закрив із середини двері автомобіля ігноруючи можливість оголошення йому прав, не виходив з транспортного засобу, поводився зухвало, а тому вона з такої поведінки не змогла належно ознайомити його із правами.

Представник позивача ОСОБА_3 16.01.2017 року до матеріалів справи долучила фото та відеоматеріали, на яких зафіксовано дорожню обстановку та розмітку біля пішохідного переходу по вул.. Новгородській 31 А у м.Івано-Франківську. Судом досліджено дані відео та фото докази. На них зафіксовано інші автомобілі, які також порушують правила дорожнього руху, у тому ж місці, в якому зафіксовано правопорушення позивача, однак, суд вважає, що дані відео та фото докази, на яких зафіксовано порушення правил дорожнього руху іншими водіями, не можуть виправдовувати дії позивача чи стати підставою скасування оскаржуваної постанови.

Представник позивача ОСОБА_3 13.03.2017 року до матеріалів справи долучила фото таблиці на яких зображено транспортний засіб (його розташування ближче 10 м до пішохідного переходу) позивача із ввімкненими аварійними сигналами (а.27-30, 43-47). На фото таблиці 4 (а.с.30) представник позивача вказує, що зображено процес перефарбування у жовтий колір синьої горизонтальної лінії працівниками дорожньої служби. Однак, суд звертає увагу на те, що даний фото доказ без зазначення дати його фіксації.

Представником відповідача у судовому засіданні зазначено, що жодної аварійної сигналізації на автомобілі у момент повідомлення інспектором патрульної поліції про порушення правил дорожнього руху позивачем не було включено, що підтверджено відеодоказом. Коли інспектор підійшов, водія в автомобілі не було. Пасажир, яка знаходилась у автомобілі, повідомила інспектора, що водій пішов на ринок по покупки. Про нагальну причину зупинки для запивання ліків, як зазначає позивач у позові, пасажир не повідомляла. Ці обставини також підтвердила і інспектор патрульної поліції (відповідач по справі). Відповідач також зазначила, що просила позивача усунути порушення правил дорожнього руху, але водій пішов до кіоску «Шаурма», від'їхавши на інше місце (здав назад) і тільки тоді включив аварійну сигналізацію. Цей факт підтверджується оглянутим відеодоказом.

У судових засіданнях сторони підтвердили, що по інциденту, який мав місце по вул.. Новгородській 22.10.2016 року проводиться досудове розслідування щодо вчинення кримінального правопорушення працівниками патрульної поліції, а також щодо опору працівникам поліції самим водієм ОСОБА_7 Проте це не стосується самого факту вчинення адміністративного правопорушення, що зазначене в оскаржуваній постанові.

В судовому засіданні 13.03.2017 року свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що вона являється цивільною дружиною позивача, 21.10.2016 року була у лікаря на прийомі, мала стрес, так як визначили медичний діагноз, приймала ліки. 22.10.2016 року їхала з позивачем по вул.. Новгородській у м.Івано-Франківську, де попросила зупинитися та купити чай для того, щоб прийняти ліки. Коли позивач припаркував авто, ввімкнув аварійну сигналізацію та відійшов за чаєм, до автомобіля підїхав екіпаж патрульної поліції. Вона зателефонувала позивачу і він повернувся до автомобіля.

Проте, аналізуючи зібрані в сукупності докази, даний свідок на відеозаписі жодним чином не вказувала на поганий стан здоров'я і на переконання суду поводилась також в якійсь мірі зухвало.

У судовому засіданні 27.04.2017 року стороною відповідача до матеріалів справи долучено відео із нагрудних камер інспекторів патрульної поліції, на яких зафіксовано розміщення автомобіля позивача, а також поведінку осіб під час винесення оскаржуваної постанови. Зокрема, суд звертає увагу на те, що на Диску №1 (а.с.61) на запитання відповідача про причину паркування автомобіля з порушенням ПДР, позивач також не згадує про необхідність негайної зупинки автомобіля через хвору цивільну дружину ОСОБА_8. На відео зафіксовано, що надавши документи відповідача, позивач від'їхав автомобілем на декілька метрів назад. Аварійна сигналізація на автомобілі позивача ввімкнена вже після початку розгляду інспектором патрульної поліції справи про адміністративне правопорушення.

За вищевказаних обставин, враховуючи вказане, суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 063836 від 22.10.2016 року.

На підставі ст.ст.122,283,287-289 КУпАП та керуючись ст.ст.17,18,71,159,160,162,163, ч.2 ст.171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_7 до інспектора ПП роти № 13 батальйону УПП у м.Івано-Франківськ Біла О.. про визнання нечинною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 063836 від 22.10.2016 року - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, але якщо апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Польська М.В.

Довідка: повний текст постанови виготовлено 12 червня 2017 року