Справа № 806/37/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"12" червня 2017 р. Справа № 806/37/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Майора Г.І.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "02" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання дій протиправними ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 р. визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови в укладенні договору оренди та передачі в користування ОСОБА_3 земельної ділянки за кадастровим номером №:05:000:0990 для ведення фермерського господарства з земель запасу та резерву, розташованих за межами населених пунктів Озерської сільської ради Брусилівського району на підставі статті 134 Земельного кодексу України.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати рішення суду першої інстанції із ухваленням нового про відмов у в позові. Зазначає, що отримання позивачем у користування земельної ділянки за межами населеного пункту можливе за загальними правилами за результатами конкурсних торгів. При цьому бажана позивачем земельна ділянка є іншою ніж та, щодо якої останній звертався у 2013 році за отриманням дозволу на виготовлення документації із землеустрою, а тому помилковим є висновок щодо необхідності передачі права оренди без проведення земельних торгів за процедурою, що діяла до змін у законодавстві у вказаній частині.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 02 жовтня 2013 року ОСОБА_3 звернувся з клопотанням до Головного управління Держземагенства у Житомирській області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 600,00 га для ведення фермерського господарства з земель запасу та резерву Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

11 листопада 2013 року позивачем до Головного управління Держземагенства у Житомирській області надіслано повідомлення, в якому зазначено, що станом на 11.11.2013 дозволу на розробку проекту землеустрою або вмотивованої відмови на адресу ОСОБА_3 з Головного управління Держземагенства у Житомирській області не надходило, а тому на підставі статті 123 Земельного кодексу Земельного кодексу України до Головного управління Держземагенства у Житомирській області позивачем подаються копія договору на виготовлення проекту землеустрою та проект землеустрою.

24 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою, в якій просив відповідача на підставі п.12 ч.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України заключити договір оренди та передати йому в користування земельну ділянку площею 99,5524 га кадастровий номер №:05:000:0990 для ведення фермерського господарства, що знаходиться за межами населених пунктів Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

Листом від 21.12.2016 № Г-10880/0-4831/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повідомило позивача, що відповідачем розглянута заява про укладення договору оренди та передачу у користування земельної ділянки, площею 99,5524 га, для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, де зазначило, що відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону. Вказало, що статтею 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частиною другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, Головного управління послалось на відсутність правових підстав для укладення договору оренду землі та передачі у користування земельної ділянки, площею 99,5524 га, для ведення фермерського господарства, яка розташована межами населених пунктів Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області (а.с.9).

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача та вважаючи його протиправним, позивач звернувся із позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_3, суд першої інстанції вважав протиправними дії відповідача щодо відмови в укладенні договору оренди та передачі в користування земельної ділянки для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населених пунктів Озерської сільської ради Брусилівського району на підставі статті 134 Земельного кодексу України.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно статті 4 Земельного кодексу України земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин.

Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

У відповідності до ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначаються Законом України "Про оренду землі".

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 2 ст. 123 Земельного кодексу України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно ч. 4 ст. 123 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 134 Земельного кодексу України (в редакції, на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (що передбачає вичерпний перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) або права на них).

Частиною 3 статті 134 Земельного кодексу України визначено, що земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно ч. 4 ст. 186-1 Земельного кодексу України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Частиною 6 статті 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів" від 18.02.2016 №1012-VIII, фізичні та юридичні особи, які до дня набрання чинності цим Законом одержали в установленому порядку дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність або користування земельних ділянок державної та комунальної власності, мають право на отримання таких земельних ділянок без проведення земельних торгів у випадках, визначених положеннями частини другої статті 134 Земельного кодексу України, що виключаються цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що станом на день звернення позивача із відповідною заявою до відповідача дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що підлягає оренді за кадастровим номером №:05:000:0990, у встановлений законом спосіб заявником не отримано. Вказане виключає застосування до спірних правовідносин п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів".

Також співпадання бажаної позивачем земельної ділянки із тією, щодо якої позивач вважає отриманим в 2013 році дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо її відведення, не встановлено, що свідчить про помилковість висновку щодо необхідності передачі права оренди без проведення земельних торгів за процедурою, що діяла до змін у законодавстві у вказаній частині.

Адже, відповідно до клопотання ОСОБА_3 від 03.10.2013 року не встановлено, що воно безпосередньо стосується земельної ділянки з кадастровим № :05:000:0990. Твердження позивача, що земельна ділянка площею 99,5524 га є частиною земельної ділянки орієнтовною площею 600,00 га письмовими доказами не підтверджено та ґрунтується лише на припущеннях позивача.

Крім того, з наданого позивачем витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 50-51) встановлено, що земельна ділянка, площею 99,5524 га кадастровий номер :05:000:0990 (землі сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства), державна реєстрація якої здійснена на підставі проекту землеустрою щодо відведення 21.09.2011, перебуває в оренді у ОСОБА_6 строком на 49 років.

Отже, Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області правомірно відмовлено в укладені договору оренди та передачі в користування ОСОБА_3 земельної ділянки за кадастровим № :05:000:0990, а тому позов є безпідставним та в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову ОСОБА_3 в позові.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "02" березня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою в позові ОСОБА_3 відмовити повінстю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Г.І. Майор

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "12" червня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 вул.Житомирська,229,с.Биків,Брусилівський район, Житомирська область,12642

3- відповідачу: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області вул.Довженка,45,м.Житомир,10002

- ,