Справа № 821/513/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 р.м. ОдесаСправа № 821/513/17

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Домусчі С.Д.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області щодо не нарахування та не виплати при виході у відставку вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, зобов'язати Управління нарахувати та виплатити вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

В обґрунтування позову зазначено, що постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року №1600-VІІІ позивача звільнено з посади судді у зв'язку із поданням заяви про відставку. Однак на день звільнення позивачу не було виплачено вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за посадою. Зазначені обставини свідчать про порушення закріплених на законодавчому рівні гарантій на належне забезпечення судді у відставці, у зв'язку із чим позивач вимушений звернутись до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак в судове засідання вони не з'явились, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року №1600-VІІІ ОСОБА_2 звільнено з посади судді у зв'язку із поданням заяви про відставку.

Наказом Херсонського міського суду Херсонської області від 03.10.2016 року №03-01/107 відповідно до вказаної постанови позивача відраховано зі штату Херсонського міського суду Херсонської області у відставку.

На день звільнення позивачу не було виплачено вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за посадою судді, у зв'язку із чим позивач звернувся в Державну судову адміністрацію України із заявою про виплату вказаних сум грошового забезпечення.

Однак, Державна судова адміністрація України відмовила позивачу у виплаті вихідної допомоги у зв'язку з відставкою, посилаючись на відсутність правових підстав для нарахування та виплати заявлених сум.

На думку позивача, відмова у нарахуванні та виплаті вихідної допомоги у зв'язку з відставкою суперечить чинному законодавству, є протиправною та порушує його права на належне фінансове забезпечення судді у відставці.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на час звільнення позивача з посади судді у зв'язку із відставкою чинне законодавство не передбачало нарахування вказаних виплат, ці норми Закону неконституційними не визнавались, відмова у нарахування позивачу вихідної допомоги є правомірною та підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України однією з підстав звільнення судді з посади органом, що його обрав або призначив, є подання суддею заяви про відставку.

Згідно із ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI (в редакції, яка діяла на час прийняття Постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 22.09.2016 року №1600-VIII) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Суддя має право у будь-який час перебування на посаді незалежно від мотивів подати заяву про звільнення з посади за власним бажанням. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади. Суддя здійснює свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення. За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI (в редакції, яка діяла до 01.04.2014 року) судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166-VII статтю 136 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI виключено.

Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166-VII набрав чинності з 01.04.2014 року, а отже на момент звільнення позивача у зв'язку із відставкою підстави для виплати вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою були відсутні.

Враховуючи викладене, оскільки на час звільнення позивача з посади судді у зв'язку із відставкою Законом не передбачалась виплата одноразової вихідної допомоги, зазначені норми законодавства неконституційними не визнавались, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що розрахунок позивача без урахування вказаних сум здійснено у відповідності чинного на той момент законодавства.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Разом з цим, звертаючись до суду із позовом, позивачем фактично ставиться питання щодо протиправності невиплати вихідної допомоги у зв'язку із відставкою на підставі відмови у проведенні таких виплат Державною судовою адміністрацією України.

Однак, у позові вимоги позивача щодо визнання вказаної відмови протиправною та зобов'язання Державної судової адміністрації України вчинити певні дії не викладені.

Зазначені обставини також не врахував і суд першої інстанції, заміна неналежного відповідача на підставі ч. 1 ст. 52 КАС України судом не здійснена.

Колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості допустити заміну неналежного відповідача під час апеляційного розгляду справи з огляду на вирішення судом першої інстанції спору саме відносно Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 КАС України апеляційний розгляд здійснюється за правилами розгляду справи судом першої інстанції з урахуванням особливостей встановлених главою 1 розділу IV КАС України.

Так, головною особливістю є те, що апеляційна інстанція не розглядає справу з початку, а переглядає рішення суду першої інстанції, тобто, коли публічно-правовий спір вже вирішено.

Оскільки наслідком застосування правил ст. 52 КАС України є розгляд справи спочатку, апеляційний суд позбавлений такої процесуальної можливості як заміна неналежної сторони.

Водночас, оскільки недотримання вказаних норм адміністративного процесуального законодавства не призвело до неправильного вирішення справи по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

С.Д. Домусчі