Справа № 803/123/16
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/8559/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Богдан А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14.03.2016 в справі №803/123/16 за позовом Державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство» до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

встановив:

Державне підприємство «Ківерцівське лісове господарство» (надалі - ДП «Ківерцівське ЛГ», підприємство, позивач) звернулось в суд з позовом до Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (надалі - Ківерцівська ОДПІ, відповідач), в якому просило визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29 грудня 2015 року №, яким до позивача застосовано штраф в сумі 340 грн. за не проведення декларування валютних цінностей, №, яким підприємству нараховано пеню в сумі 141404,53 грн. за порушення граничних термінів розрахунків в іноземній валюті, № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за плетежем: частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх організацій) на суму основного платежу в розмірі 238481,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 59620,25 грн., № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за плетежем: податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, на суму основного платежу в розмірі 286177,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 143088,50 грн.

Відповідно до заяви про зміну позовних вимог, позивач просив визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29 грудня 2015 року №, №, № відповідно до заявлених первісних вимог, а податкове повідомлення-рішення № в частині нарахування пені за порушення граничних термінів розрахунків в іноземній валюті на суму 140768,54 грн. по операціях із фірмою «ZORTEX BUSINESS LLP» (Великобританія).

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14.03.2016 адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 29 грудня 2015 року: № повністю, № в частині нарахування пені за порушення граничних термінів розрахунків в іноземній валюті на суму 140768,54 грн. (сто сорок тисяч сімсот шістдесят вісім грн. 54 коп.), № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за плетежем: частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх організацій) на суму основного платежу в розмірі 238481,00 грн. (двісті тридцять вісім тисяч чотириста вісімдесят одна грн. 00 коп.) та штрафних санкцій в розмірі 59620,00 грн. (п'ятдесят дев'ять тисяч шістсот двадцять грн. 00 коп.), № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за плетежем: податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, на суму основного платежу в розмірі 286177,00 грн. (двісті вісімдесят шість тисяч сто сімдесят сім грн. 00 коп.) та штрафних санкцій в розмірі 143088,00 грн. (сто сорок три тисячі вісімдесят вісім грн. 00 коп.); в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Луцька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при ухваленні даної постанови було зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

Представник позивача вимоги апеляційної скарги заперечив за їх безпідставністю.

На підставі ст. 55 КАС України допущено заміну Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області її правонаступником - Луцькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області (надалі відповідач, Луцька ОДПІ).

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши доводи апелянта та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, апеляційний суд дійшов переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що Луцькою ОДПІ в період з 29.10.2015 року по 04.12.2015 року проведено планову виїзну перевірки ДП «Ківерцівське ЛГ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складено акт №1704/2200/00991551 від 11.12.2015 року.

За висновками акта перевірки відповідачем встановлені наступні порушення ДП «Ківерцівське ЛГ»:

1) п.п.14.1.27, п.п.14.1.36, п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.135.1, п.135.2, п.135.5 ст.135, п.137.10 ст.137, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 317596 грн., в тому числі: за 2013 рік на 2322 грн., за 2014 рік на 315274 грн.;

2) п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в загальній суму 72279 грн., в тому числі за грудень 2013 року - 2444 грн., січень 2014 року - 4214 грн., березень 2014 року - 85 грн., квітень 2014 року - 74 грн., червень 2014 року - 231 грн., серпень 2014 року - 710 грн., вересень 2014 року - 48967 грн., жовтень 2014 року - 2162 грн., листопад 2014 року - 1264 грн., грудень 2014 року - 12119 грн.;

3) п.1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 року №138, в результаті чого встановлено заниження відрахування чистого прибутку на загальну суму 264562 грн., в тому числі: за 2013 рік - 1833 грн., за 2014 рік - 262729 грн.;

4) ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року по взаємовідносинах із фірмою «ZORTEX BUSINESS LLP» (Великобританія) по контракту №KV-21/09 від 27.12.2013 року та із фірмою «SILVA Sp. z o.o.» (Польща) по котракту №65 від 01.07.2014 року на підставі ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» нарахована пеня за порушення граничних тремінів розрахунків в іноземній валюті;

5) ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а саме: не проведено декларування валютних цінностей у сумі 124197,88 доларів США, які незаконно перебували за межами України станом на 01.10.2014 року та станом на 01.01.2015 року, а також 10109,60 Євро та 169 доларів США, які незаконно перебували за межами України станом на 01.01.2015 року, у Національному банку України;

6) п.31.1 ст.31, п.57.1 ст.57, п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.127 ст.127, п.176.2 ст.176 ПК України та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України» в частині неперерахування або невчасного перерахування до бюджету податку на доході фізичних осіб податковим агентом у строки, встановлені ПК України для місячного податкового періоду, у сумі 1238869,79 грн., зокрема, за грудень 2012 року в сумі 25549,12 грн, за що передбачено застосування штрафної санкції в розмірі 25% суми податку, за січень 2013 року - 39083,17 грн. із застосуванням штрафної санкції в розмірі 50% та за лютий 2014 року по листопад 2014 року в сумі 1174237,50 грн. із застосуванням штрафної санкції, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету, та нараховано пеню згідно розрахунку.

На підставі акта додаткової документальної позапланової перевірки ДП «Ківерцівське ЛГ».перевірки №1704/2200/00991551 від 11.12.2015 року Луцькою ОДПІ були прийняті оспорювані позивачем податкові повідомлення-рішення від 29 грудня 2015 року №, яким до позивача застосовано штраф в сумі 340 грн. за не проведення декларування валютних цінностей, №, яким підприємству нараховано пеню в сумі 141404,53 грн. за порушення граничних термінів розрахунків в іноземній валюті, № про збільшення суми грошового зобов'язання за плетежем: частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх організацій) за основним платежем в розмірі 264562,00 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 66140,50 грн., № про збільшення суми грошового зобов'язання за плетежем: податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, за основним платежем в розмірі 317596,00 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 158798,00 грн.

Вважаючи зазначені вище податкові повідомлення рішення протиправними, позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

27.12.2013 року між ДП «Ківерцівське ЛГ» як продавцем та фірмою «ZORTEX BUSINESS LLP» (Великобританія) укладено зовнішньоекономічний контракт №KV-21/09, предметом якого є поставка на умовах CPT, Одеса (згідно правил Інкторемс 2010) пиловника соснового в кількості 5460 м.куб. Загальна сума контракту становить 405880 доларів США. Платежі за поставлену партію товару (100% передоплата) здійснюється в доларах США шляхом банківського перерахунку на валютний рахунок продавця. Всі витрати і збори щодо здійснення перерахунку валюти, повязані з виконанням даного контракту на території покупця оплачуються покупцем, на території продавця - продавцем. Поставка товару здійснюється залізнодорожним транспортом. Відвантаження товару здійснюється продавцем на умовах СРТ за відповідними реквізитами. Строк поставки - з 01.01.2014 року до 31.12.2014 року. Термін дії контракту - до 31.12.2014 року.

До вказаного контракту вносились зміни і доповнення від 28.12.2014 року (додаток №1), від 11.01.2014 року (додаток №1), від 28.02.2014 року (додаток №2), від 31.03.2014 року (додаток №3), від 07.04.2014 року (додаток№4), від 06.05.2015 року (додаток №5), від 22.04.2014 року (додаток №6), від 06.05.2014 року (додаток №7), від 02.06.2014 року (додаток №8), від 01.07.2014 року (додаток №9), від 15.07.2014 року (додаток №10), від 30.07.2014 року (додаток №11), від 14.10.2014 року (додаток №12), від 28.10.2014 року (додаток №13), від 29.10.2014 року (додаток №14) та від 19.11.2014 року (додаток №15).

На виконання умов даного контракту позивачем протягом 2014 року здійснювались поставки деревини, що підтверджується рахунками фактури, вантажними митними деклараціями (ВМД) та накладними для вивезення товару водним транспортом. Оплата за придбану деревину проведена шляхом перерахування на рахунки позивача у банках іноземної валюти, про що свідчать виписки по рахунку ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», платіжні доручення в іноземній валюті та банківські виписки ПАТ «Приватбанк».

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що факт здійснення господарських операцій між ДП «Ківерцівське ЛГ» та фірмою «ZORTEX BUSINESS LLP» щодо поставки деревини протягом 2014 року згідно з укладеним контрактом №KV-21/09 від 27.12.2013 року повністю підтверджуються первинними документами.

Підставно не взято до уваги судом першої інстанції твердження відповідача про те, сума кредиторської заборгованості по фірмі «ZORTEX BUSINESS LLP» в розмірі 7226,13 доларів США та сума отриманих коштів від даного нерезидента в період з 15.07.2014 року по 31.12.2014 року в рахунок оплати за поставлений товар у розмірі 116784,15 доларів США є безповоротною фінансовою допомогою позивача, а тому загальна сума в розмірі 124010,28 доларів США (1589874,41 грн.) повинна бути віднесена до доходів позивача за 2014 рік, з огляду на наступне.

Відповідно до п.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно з п.135.1 ст.135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Пунктом 135.2 статті 135 ПК України передбачено, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п. 137.10 ст. 137 цього ж Кодексу суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.

Відповідно до пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Єдиною підставою для висновків податкового органу про заниження позивачем доходу за 2014 рік на загальну суму безповоротної фінансової допомоги в розмірі 1589874,41 грн. стало те, що фірма «ZORTEX BUSINESS LLP» з 15.07.2014 року ліквідована. При цьому підставою для таких висновків слугували інформація офіційного сайту Великобританії - Companies House, розміщеного за інтернетадресою http://wck2.companieshouse.gov.uk, та лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 року №630/17-200-490.

Однак, як правильно зазначено судом першої інстанції, виходячи із встановлених обставин справи, відповідно до Протоколу зборів партнерів Компанії «Zortex Businesss LLP», United Kingdom від 14.07.2014 року відбулась зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни - Об'єднане Королівство Великобританія з Англії WORLD TRADE CENTRE TOWER 42 25 OLD BROAD STREET LONDON England EC2N 1HQ United Kingdom на Шотландія: Suite 20 12 South Bridge Edinburg Scotland EH1 1DD United Kingdom.

Дані обставини свідчать про те, що Компанія "Zortex Businesss LLP", United Kingdom ліквідована не була, відбулась лише зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: 1) визначення застосовуваного права; 2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; 3) підсудність судам України справ з іноземним елементом; 4) виконання судових доручень; 5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

Відповідно до ст. 26 цього ж Закону цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 25 цього ж Закону особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави.

Відповідно до пп. 14.1.122 п. 14.1 ст. 14 ПК України нерезиденти - це іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України.

Згідно з п. 103.4 ст. 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України, а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 4 Конвенції між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 10.02.1993 року для цілей цієї конвенції термін «резидент однієї Договірної Держави» означає особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або будь-якого аналогічного критерію; цей термін, разом з тим, не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі, тільки якщо ця особа одержує доходи або приріст вартості майна з джерел у цій Державі.

Підпунктом (і) пункту 1 ст. 3 цієї ж Конвенції визначено, що термін «компетентний орган» означає, у відношенні Сполученого королівства - Управління внутрішніх доходів або його повноважного представника, і у відношенні України - Міністерство фінансів України або його повноважного представника.

Згідно з п. 103.5 ст. 103 ПК України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 7 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» у разі державної реєстрації юридичної особи, засновником (засновниками) якої є іноземна юридична особа, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається документ про підтвердження реєстрації іноземної особи в країні її місцезнаходження, зокрема витяг із торговельного, банківського або судового реєстру, який відповідає вимогам частини шостої статті 8 цього Закону.

Згідно з п. 6 ст. 8 того ж Закону документ про підтвердження реєстрації іноземної юридичної особи в країні її місцезнаходження повинен бути легалізований у встановленому порядку.

На підставі зазначеного вище суд дійшов правильного висновку, що факт реального постачання товару відповідно до контракту від 27.12.2013 року №KV-21/09 підтверджується первинними документами встановленої форми, а висновок податкового органу про реалізацію деревини невстановленим особам спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами. Про правомірність взаємовідносин із компанією «ZORTEX BUSINESS LLP» свідчить й те, що після 15.07.2014 року дану компанію обслуговували іноземні банки, а митні органи України після виконання усіх належних митних процедур здійснювали митне оформлення вантажів та випускали їх за межі території України. Митна служба України без жодних заперечень здійснювала митне оформлення вантажів для компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» як до, так і після 15.07.2014 року, що підтверджено долученими до матеріалів справи копіями ВМД.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суму в розмірі 1589874,41 грн. відповідачем безпідставно було кваліфіковано як безповоротну фінансову допомогу, а тому доводи контролюючого органу про заниження позивачем доходів за 2014 рік на вказану суму є необґрунтованими.

Крім того, згідно з пп. 13 п. 2 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду Державного бюджету України належать: частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до державного бюджету (у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України), та дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки, паї) господарських товариств, у статутних капіталах яких є державна власність.

Відповідно до п. 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 року № 138, частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух» відповідно до Закону України «Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів», державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, а також державних підприємств «Міжнародний державний центр «Артек» і «Український дитячий центр «ОСОБА_4 гвардія») до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, у розмірі: 30 відсотків - державними підприємствами, що є суб'єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень; 15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Враховуючи те, що на визначення частини чистого прибутку мали безпосередній вплив висновки контролюючого органу щодо суми безповоротної фінансової допомоги за 2014 рік, які не знайшли свого підтвердження, суд дійшов обґрунтованого висновку, що не може вважатись обґрунтованим і збільшення суми грошового зобов'язання з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств).

Окрім вказаного, відповідно до положень ч. 1 ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» 23.09.1994 року № 185/94-ВР виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку, продовжується у цій нормі, потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 цього ж Закону передбачено відповідальність за порушення резидентами строків передбачених ст. 1 цього Закону у формі пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

До того ж, статтею 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» передбачено обов'язок резидентів задекларувати у Національному банку України валютні цінності та інше майно, яке перебуває за межами України. Водночас відповідальність за недекларування таких валютних цінностей передбачена статтею 16 цього Декрету.

Згідно з позицією відповідача, компанія-нерезидент «Zortex Busines LLP» ліквідована 15.07.2014 року, а тому усі платежі після 15.07.2014 року здійснені не за поставлений позивачем товар відповідно до контракту від 27.12.2013 року №KV-21/09. Відтак, по вантажно-митних деклараціях після 15.07.2014 року позивачем допущено порушення строків повернення валютної виручки та не задекларовано валютні цінності.

Однак, оскільки судом встановлено помилковість тверджень відповідача про ліквідацію фірми «Zortex Businesss LLP» 15.07.2014 року, усі платежі, здійснені саме фірмою «Zortex Businesss LLP» за поставлений позивачем товар відповідно до контракту від 27.12.2013 року №KV-21/09, проведені без порушення строків повернення валютної виручки та декларування валютних цінностей.

З огляду на вказане вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Луцька ОДПІ не довела правомірність своїх висновків щодо ліквідації фірми «ZORTEX BUSINESS LLP», відтак донарахування ДП «Ківерцівське ЛГ» грошових зобов'язань за операціями із вказаним контрагентом є протиправним. Однак судом підставно задоволено частково адміністративний позов, оскільки відповідно до розрахунку штрафних санкцій по фірмі «ZORTEX BUSINESS LLP», такі застосовані без копійок.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14.03.2016 в справі №803/123/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст ухвали складено 12.06.2017.