Справа № 201/16362/16-а (2-а/201/32/2017)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2017 року справа № 201/16362/16-а (2-а/201/32/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції Пономаренко Сергія Юрійовича про визнання дій протиправними і скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції в особі Інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції Пономаренко Сергія Юрійович, в якому просила визнати дії лейтенанта поліції 3-го батальйону 1 роти УПП у м. Дніпропетровськ - Пономаренка С. Ю. щодо прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 006013 від 05.11.2016 року протиправними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 006013 від 05.11.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та провадження по справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю притягнення до адміністративної відповідальності за відсутності вини у скоєнні правопорушення та будь-яких доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Позивач посилається на те, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 006013 від 05.11.2016 року позивача притягнено до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП. ОСОБА_1 05 листопада 2016 року о 21:00, керуючи автомобілем Мерседес Венц 420, державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Передова, м. Дніпро, здійснила поворот ліворуч, при цьому зупинилась до повної зупинки транспортного засобу згідно дорожнього знаку 2.2 розділу 33 Правил дорожнього руху.

Постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 02 березня 2017 року позов задоволено. Постанову серії АР № 006013 від 05 листопада 2016 року, винесену інспектором 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції лейтенантом Пономаренко Сергієм Юрійовичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП скасовано. Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП закрито.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена відповідачем бездоказово, виключно на його припущеннях, з порушенням прав позивача.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні оскаржуваної постанови дотримано чинні норми Правил дорожнього руху та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказує, що судом першої інстанції не було досліджено відеозапис, на якому зафіксовано факт скоєння правопорушення.

У відповідності до вимог статті 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 006013 від 05.11.2016, винесеної лейтенантом поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпро Пономаренко С. Ю. 1 роти 3 батальйону, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн.

Відповідно до змісту вказаної постанови, 05.11.2016 о 21 год. 00 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем Мерседес Бенц, державний номер НОМЕР_1, рухалась по вулиці Передовій м. Дніпропетровська не виконала вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснила поворот ліворуч і проїзд без зупинки, чим допустила порушення вимог додатку 1 пункту 33 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до підпункту 2.2 пункту 1 «Попереджувальні знаки» розділу «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Частиною 1 статті 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 70 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відеозаписом, який міститься в матеріалах справи підтверджено факт скоєння зазначеного в постанові адміністративного правопорушення.

Згідно з відеозаписом, автомобіль Мерседес Бенц, без зупинки проїхав знак «STOP», та повернув ліворуч, після чого, працівники Управління патрульної поліції зупинили даний автомобіль для вчинення дій, передбачений КУпАП.

При цьому, відповідно до вказаного відеозапису позивачу роз'яснено її права, суть вчиненого правопорушення, докази його фіксування на реєстратор 45801. Працівник патрульної служби неодноразово звертався до ОСОБА_1 з пропозицією надати позивачеві для огляду відеофіксацію, однак позивач відмовилась. Також позивачу неодноразово було запропоновано надати письмові пояснення з наданням для цього окремого аркуша, які будуть долучені до постанови, однак позивач відмовилась, оскільки, на її думку, саме у постанові повинний міститись розділ, до якого вона може внести свої письмові пояснення.

Отже, відповідачем доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови, однак суд першої інстанції не врахував ці доводи, не надавши оцінку відеоматеріалу.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин 05.11.2016) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до частин 2-4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В даному випадку дії інспектора поліції щодо виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі такого виявлення передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію». Отже вчинення інспектором поліції законодавчо визначених дій має наслідком прийняття відповідного рішення - постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому самі по собі дії щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані протиправними.

З огляду на викладене, відповідачем доведено належними та беззаперечними доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, висновки суду першої інстанції про неправомірність оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та наявність підстав для її скасування, є необгрунтованими та постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, оцінивши докази у справі в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання та є підставою для скасування постанови суду першої інстанції із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.1, 4 ч.1 ст. 202, ст.ст.205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 02 березня 2017 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій сторонам, та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко