Справа № 461/751/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6219/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання Мацьків М. С.;

представника позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2;

представника третьої особи ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну ОСОБА_4 Константіна на постанову Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 Константіна до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - управління охорони історичного середовища Львівської міської ради про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2017 року Галицьким районним судом м. Львова зареєстровано позовну заяву ОСОБА_4 Константіна до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - управління охорони історичного середовища Львівської міської ради про скасування постанови № 166 адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 16 серпня 2016 року, якою на ОСОБА_4 Константіна накладено штраф у розмірі 1700,00 грн.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що квартира АДРЕСА_1 не входить в Перелік обєктів, що внесені до державного реєстру нерухомих памяток України, а отже проведення ремонтних робіт у цій квартирі не потребувало отримання дозволу органу охорони культурної спадщини.

Постановою Галицького районного суду м. Львова позов задоволено частково. Скасовано постанову адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 166 від 16 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_4 Константіна до адміністративної відповідальності за ст. 92 КУпАП. Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 92 КУпАП відносно ОСОБА_4 Константіна закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем ОСОБА_4 Константіном, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою скасувати постанову № 166 адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 16 серпня 2016 року про накладення на ОСОБА_4 Константіна штрафу у розмірі 1700,00 грн. в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також зазначено, що будинок, в якому розміщена квартира позивача не є памяткою культурної спадщини.

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить таку задовольнити.

Представник відповідача та представник третьої особи, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечили та просять відмовити в задоволенні такої.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Задовольняючи частково позовні вимоги та скасовуючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що будинок № 1 по вул. Руданського у м. Львові має дві адреси (вул. Руданського, 1 та пр. Шевченка, 4) та є обєктом історичної спадщини, а постанову про накладення адміністративного стягнення № 166 від 16 серпня 2016 року судом скасовано з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, що постановою адміністративної комісії при Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради від 16 серпня 2016 року № 166 на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн.

У вищевказаній постанові зазначено, що ОСОБА_4 Константін порушив вимоги законодавства про охорону культурної спадщини, а саме у березні 2016 року розпочав проведення ремонтних робіт по переплануванню, зокрема ним демонтовано перегородки між приміщеннями, позначеними на поверхневому плані під літ. 6-17, 6-16, 6-15, 6-13, 6-14, 6-10, 6-12, 6-11, 6-7, 6-8, 6-6, 6-9, 6-5, частину несучої стіни між приміщеннями під літ.6-11 та 6-13, замінено два дерев'яні віконні заповнення та балконні двері на металопластикові у квартирі № 6 будинку № 1 на вул. Руданського у м. Львові, без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини (будинок є памяткою культурної спадщини, охоронний № 396 відповідно до рішення Львівського облвиконкому № 381 від 05.07.1985 року). Кваліфікацію дій ОСОБА_4 Константіна в постанові визначено за ст.92 КУпАП.

Аналогічні обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЛВ № 000475 від 02 серпня 2016 року та акті-попередження № 27 від 14 квітня 2016 року.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 92 КУпАП, порушення вимог законодавства про охорону культурної спадщини: ухилення від підписання охоронних договорів на пам'ятки культурної спадщини; порушення режиму використання пам'ятки культурної спадщини; порушення режиму історико-культурного заповідника чи історико-культурної заповідної території; проведення ремонтних, реставраційних, реабілітаційних робіт на пам'ятці культурної спадщини, зміна призначення пам'ятки культурної спадщини, її частин та елементів, здійснення написів, позначок на ній, на її території та в її охоронній зоні без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини; ухилення від передачі в установленому порядку знайдених під час археологічних розвідок, розкопок рухомих предметів, пов'язаних з нерухомими об'єктами культурної спадщини, на постійне зберігання до музеїв (державних фондосховищ), у яких зберігаються музейні предмети і музейні колекції, що є державною власністю і належать до державної частини Музейного фонду України, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від ста до ста п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» пам'ятка культурної спадщини (далі - пам'ятка) - об'єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 цього Закону об'єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам'ятки. Порядок визначення категорій пам'яток ( 1760-2001-п ) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із занесенням до Реєстру на об'єкт культурної спадщини, на всі його складові елементи, що становлять предмет його охорони, поширюється правовий статус пам'ятки.

Рішенням Виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів №381 від 05 липня 1985 року затверджено Перелік пам'яток містобудування і архітектури місцевого значення Львівської області.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що памяткою архітектури відповідно до п. 245 цього Переліку являється житловий будинок по пр. Шевченка, 4 у м. Львові.

Також встановлено, що будинок по вул. Руданського, 1 у м. Львові не входить до Переліку пам'яток містобудування і архітектури місцевого значення Львівської області.

Колегія суддів зазначає, що пояснення представників Галицької районної адміністрації Львівської міської ради та управління охорони історичного середовища Львівської міської ради про те, що будинок вул. Руданського, 1 у м. Львові є кутовим та має дві адреси як вул. Руданського, 1, так і проспект Шевченка, 4 не підтверджуються матеріалами справи.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що жодних доказів того, що будинок по вул. Руданського, 1 у м. Львові та будинок на пр. Шевченка, 4 у м. Львові, який входить в Перелік пам'яток містобудування і архітектури місцевого значення Львівської області, є одним і тим самим будинком, ні відповідачем Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради, ні третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради суду не надано.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що у діях позивача ОСОБА_4 Константіна відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 92 КУпАП, якою передбачено відповідальність за порушення вимог законодавства про охорону культурної спадщини, так як будинок по вул. Руданського, 1 не є памяткою культурної спадщини.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що постанова адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 166 від 16 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_4 Константіна до адміністративної відповідальності за ст. 92 Кодексу України про адміністративні правопорушення не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України та підлягає скасуванню.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що судом першоїі інстанції було неправомірно закрито провадження у справі з огляду на таке.

Так, згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В силу вимог частин 1 та 2 ст.162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом.

Так, вищенаведеною процесуальною нормою передбачено повноваження суду при вирішенні справи по суті, зокрема у разі задоволення позовних вимог. Однак, суд першої інстанції закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення, - вийшов за межі наданих суду повноважень, перебравши на себе повноваження субєкта владних повноважень.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до норм КАС України, суд не наділений повноваженнями закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Вказані процесуальні дії відносяться до компетенції органу, який розглянув справу. Судом має досліджуватись лише питання законності постанови посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Тому в даному випадку оскаржувана постанова підлягає скасуванню як незаконна, оскільки така не була прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та нормами КУпАП, як цього вимагає диспозиція п.1 ч.3 ст.2 КАС України.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необєктивно і всебічно не зясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 Константіна задовольнити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2017 року в справі № 461/751/17 скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 Константіна до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - управління охорони історичного середовища Львівської міської ради про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 166 від 16 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_4 Константіна до адміністративної відповідальності за ст. 92 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення постанови в повному обсязі відкладено з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7
Повний текст судового рішення виготовлено 13 червня 2017 року.