Справа № 164/324/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5016/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 10.03.2017р. у адміністративній справі №164/324/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

28.02.2017р. ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області в якому просила: визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі провести перерахунок та виплату їй пенсії, в межах визначеного Законом строку позовної давності відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений мінімальний стаж роботи 15 років, але не вище 75 % заробітку.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 10.03.2017р. позов задоволено частково; визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови в проведені перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 зі збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років, але не вище 75% заробітку, починаючи з 1 січня 2017 року.В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржило Управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області, яке вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне, що позивач по справі є потерпілою від Чорнобильської катастрофи та віднесена до 3 категорії, що підтверджується посвідченням серії Б №023041 виданим Волинською облдержадміністрацією в 07.09.2007р.

12.01.2017р. позивач звернулась до відповідача щодо перерахунку розміру пенсії відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте, листом УПФУ в Маневицькому районі №28/С-01 від 24.01.2017 їй було відмовлено.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що дії відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті пенсії позивачу відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є протиправними.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України Про пенсійне забезпечення умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України Про пенсійне забезпечення або спеціальним Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, їй призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до ст.71 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи дія положень цього закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 56 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85% заробітку.

Крім цього, починаючи з 01.01.2004, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону України Про статус та соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи без врахування положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є неможливим; і навпаки-застосування окремих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону України Про статус та соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. При наявності у пенсіонерів, які постраждали від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, права на тотожні пенсійні виплати застосуванню підлягають положення спеціального характеру, в цьому випадку-Закон України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Прийняте судом першої інстанції судове рішення узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 07.07.2015 по справі № 21-727а15.

Отже, позивач мала право на одержання пенсії на умовах,визначених Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області залишити без задоволення, постанову Маневицького районного суду Волинської області від 10.03.2017р. у адміністративній справі №164/324/17 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4