Справа № 814/2567/16
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 р.м. ОдесаСправа № 814/2567/16

Категорія: 9.5 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Домусчі С.Д.

За участю: секретаря - Недашковської Я.О.

представника апелянта - Головатюка В.П. (довіреність від 09.06.2017 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг до Державної фінансової інспекції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування пунктів вимоги, визнання протиправним та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

02.07.2013 року Миколаївський професійний ліцей будівництва та сфери послуг звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати пункти 2, 6, 7 вимоги Державної фінансової інспекції в Миколаївській області про усунення порушень, попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства від 13.06.2013 року №14-03-14-14/3810; визнати протиправним та скасувати розпорядження Державної фінансової інспекції в Миколаївській області від 13.06.2013 року №36 про зупинення операцій з бюджетними коштами на рахунку №0063 за КТКВ 070501 «професійно-технічні навчальні заклади» на строк до 12.07.2013 року включно.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки органу державного фінансового контролю про порушення підконтрольною установою вимог законодавства з питань збереження і використання активів не відповідають дійсності та не ґрунтуються на Законі. Таким чином, у відповідача не було підстав вимагати від позивача привести кошторисну та бухгалтерську документацію у відповідність до чинного законодавства, приймати розпорядження про тимчасове зупинення операцій з бюджетними коштами на рахунку Ліцею.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року, позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Суд визнав протиправними та скасував пункти 2, 6, 7 Вимоги про усунення порушень, попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства від 13.06.2013 року за №14-03-14-14/3810. Визнав протиправним та скасував Розпорядження від 13.06.2013 року за №36 про зупинення операцій з бюджетними коштами на рахунку №0063 за КТКВ 070501 «професійно-технічні навчальні заклади» на строк до 12.07.2013 року включно.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 3 листопада 2016 року касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Миколаївській області задоволено частково. Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд, колегія суддів касаційного суду вказала на те, що у органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Колегія суддів касаційного суду зазначила, що у цій справі Інспекція пред'явила вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії, яка вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає цей позов, а не шляхом заяви підконтрольною установою позову про скасування вимоги.

У зв'язку із чим суд касаційної інстанції зазначив про те, що вказані обставини помилково залишені судами поза увагою, що дає підстави стверджувати про невідповідність рішень судів вимогам законності та обґрунтованості і є підставою для їх скасування із направленням справи на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи, Миколаївський окружний адміністративний суду у постанові від 16 березня 2017 року дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Вказаний висновок суду ґрунтується на тому, що оскаржувані пункти вимоги вказують на стягнення збитків, а отже, має перевірятись у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю з урахуванням дослідження правильності їх обчислення, а тому звернення підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною не ґрунтується на Законі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, проте висновок суду не у повній мірі відповідає нормам процесуального права, у зв'язку із чим скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 05.04.2012 року по 23.05.2013 року ДФІ проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності у Миколаївському професійному ліцеї будівництва та сфери послуг за 2010-2012 роки та завершений звітний період 2013 року, за результатами якої складено акт від 27.05.2013 року №14-24/23.

На підставі висновків викладених в акті перевірки відповідачем винесено позивачу Вимогу від 13.06.2013 року №14-03-14-14/3810 про усунення порушень, прийнято Розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 13.06.2013 року №36.

Так, у п. 2 Вимоги зазначено, що внаслідок невірного зарахування 27 осіб на навчання для отримання первинної професійної підготовки впродовж 2011 - 2012 років Ліцеєм зайво витрачено бюджетних коштів на виплату стипендій, матеріальних допомог та інших виплат у сумі 90,25 тис. грн., чим завдано збитки закладу.

У зв'язку з чим позивача зобов'язано привести контингент учнів у відповідність з вимогами частин п'ятої - сьомої статті 3 Закону України «Про професійно-технічну освіту», потребу у коштах на стипендіальне забезпечення розрахувати у відповідності з пунктів 20, 22 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228 та відкоригувати видатки за КЕКВ 2720 «Стипендії».

Пунктом 6 Вимоги позивача зобов'язано провести по бухгалтерському обліку операцію по відновленню вартості земельної ділянки, визначеної станом на 1 січня 2012 року.

Так, під час проведення ревізії, Інспекцією встановлено заниження балансової вартості земельної ділянки за даними бухгалтерського обліку Ліцею, станом на 1 січня 2013 року на загальну суму 441,77 тис. грн. внаслідок коригування вартості земельної ділянки у січні 2012 року за нормативною грошовою оцінкою, виданою Управлінням Держкомзему у м. Миколаїв від 26 січня 2012 року, що є, на думку відповідача, порушенням вимог статті 13 Закону України від 11 грудня 2003 року №1378-ІV «Про оцінку земель».

Відповідно до п. 7 Вимоги позивача зобов'язано внести зміни (укласти додаткові угоди) до укладених договорів з постачальниками комунальних послуг в частині розмежування фактично спожитих послуг за окремими споживачами та оплатою за відповідними тарифами, та встановити відокремлені прилади обліку комунальних послуг, що споживаються мешканцями гуртожитку.

Розпорядженням Інспекції від 13.06.2013 року №36 зобов'язано позивача зупинити операції з бюджетними коштами, з урахуванням виявлених порушень, зокрема пунктами 2 та 6 Вимоги, зобов'язано відповідача зупинити операції з бюджетним коштами на рахунку №0063 за КТКВ 070501 «Професійно-технічні навчальні заклади» на строк до 12.07.2013 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 року № 2939-XII (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011, визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Згідно із п. 7 Положення від 23.04.2011 року №499/2011 Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах.

Відповідно до п. 6 Положення від 23.04.2011 року №499/2011 Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням визначено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями ст. 10 Закону України від 26.01.1993 року №2939-XII, якою визначено права органу державного фінансового контролю.

Зокрема, пунктом 7 цієї статті передбачено право контролюючого органу пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно із п. 10 ст. 10 Закону України від 26.01.1993 року №2939-XII органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до п. 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України від 26.01.1993 року №2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної установи та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ.

Водночас, вимога контролюючого органу є обов'язковою до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та матеріалів справи, контролюючий орган пред'явив вимоги, які, окрім спрямування підконтрольної установи на коригування роботи та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, вказують на виявлені збитки, їх розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині скасування пунктів вимоги контролюючого органу.

Разом з цим, доходячи вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову, суд першої інстанції не надав правову оцінку позовним вимогам позивача в частині визнання протиправним та скасування розпорядження Державної фінансової інспекції в Миколаївській області від 13.06.2013 року №36 про зупинення операцій з бюджетними коштами на рахунку №0063 за КТКВ 070501 «професійно-технічні навчальні заклади» на строк до 12.07.2013 року включно.

Також, суд першої інстанції помилково не врахував те, що позивач у своїх поясненнях до заперечень на позовну заяву (вх. №4126 від 15.03.2017 року) (Т. ІІ, а.с. 15-16) просив залишити без розгляду позовні вимоги про зупинення операцій з бюджетними коштами на рахунку №0063 за КТКВ 070501 «професійно-технічні навчальні заклади» на строк до 12.07.2013 року включно.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо надійшло клопотання позивача про відкликання позовної заяви.

Колегія суддів враховує, що в силу ст.ст. 49, 51 КАС України відмова від позовних вимог (в тому числі їх відкликання) є правом позивача, яким він може скористатись на будь-якій стадії судового процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивач скористався своїм правом, наданим адміністративним процесуальним законодавством, його клопотання щодо залишення позовної вимоги без розгляду не порушує права та інтереси третіх осіб, а отже безумовно підлягає задоволенню.

При цьому, колегія суддів враховує відсутність в апеляційній скарзі вимог апелянта про скасування вказаного розпорядження контролюючого органу.

З огляду на наведене, оскільки суд першої інстанції не вирішив питання по всім позовним вимогам позивача, колегія суддів доходить висновку про скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової про залишення в частині позову без розгляду, в іншій - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг - задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг до Державної фінансової інспекції в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги - відмовити.

Адміністративний позов Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг до Державної фінансової інспекції в Миколаївській області в частині визнання протиправним та скасування розпорядження - залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст постанови складено та підписано 15.06.2017 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

С.Д. Домусчі