Справа № 813/229/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5313/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старосамбірської районної державної адміністрації про визнання неправомірною бездіяльність, зобовязання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

12 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Старосамбірської районної державної адміністрації про визнання неправомірною бездіяльності керівництва Старосамбірської районної державної адміністрації за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 01 грудня 2016 року, службової записки ОСОБА_1 від 12 грудня 2016 року на імя керівника апарату Старосамбірської районної державної адміністрації та заяви ОСОБА_1 від 10 січня 2016 року; визнання неправомірною бездіяльності щодо невиконання обовязку надання робочого місця, кабінету керівника в управлінні соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області, щодо необхідності передачі позивачу справ управління соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації та майна. Також ОСОБА_1 просив зобовязати Старосамбірську районну державну адміністрацію надати йому робоче місце - кабінет №101 в управлінні соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації за адресою: вул. Л.Галицького, 40, м. Старий Самбір, Львівської області; передати справи управління соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації згідно з номенклатури справ УСЗН Старосамбірської районної державної адміністрації за 2014 рік, яка затверджена протоколом №9 засідання ЕК архівного відділу Старосамбірської районної державної адміністрації від 22 вересня 2014 року за погодженням з Державним архівом Львівської обласної державної адміністрації (протокол №10 від 07 жовтня 2014 року); передати майно управління соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації відповідно до акту інвентаризації за 2016 рік.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 Подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що судом першої інстанції неповно досліджені обставини справи, не встановлено всіх фактів, не надано їм належної оцінки, неправильно застосовано норми матеріального права. Так, апелянт зазначив, що під час судового розгляду було встановлено, що після поновлення позивача на посаді, кабінет, який є робочим місцем керівника УСЗН є закритим, а справи йому не передані. ОСОБА_2, яка виконувала обовязки начальника управління до поновлення на цій посаді позивача, не була звільнена, а безпідставно їй була надана відпустка. Належні умови праці йому не було забезпечено, а заяви і звернення не знайшли свого вирішення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечила щодо задоволення апеляційної скарги та пояснила, що жодних підстав для задоволення позову немає. Постанова суду є законною і обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач займає посаду начальника управління соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації, і є державним службовцем категорії Б, 5 рангу. Стаж державної служби 13 років.

У березні 2005 року ОСОБА_1 був прийнятий на державну службу на посаду заступника голови Старосамбірської районної державної адміністрації.

13.03.2010 року розпорядженням Старосамбірської районної державної адміністрації №21-0/с позивача було призначено на посаду начальника управління соціального захисту населення, але 17 листопада 2010 року звільнено з посади.

07.12.2012 року постановою Львівського окружного адміністративного суду позов ОСОБА_1 задоволено й зобовязано відповідача негайно поновити його на посаді.

30.05.2013 року ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №1705/13 апеляційна скарга Старосамбірської районної державної адміністрації залишена без задоволення, а судове рішення першої інстанції без змін.

17.09.2013 року ухвалою Вищого адміністративного суду України у справі №К/800/31780/13 постанова Львівського окружного адміністративного суду від 07.12.2012 року і ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2013 року скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

12.03.2014 року постановою Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/7707/13-а позов ОСОБА_1 задоволено й зобовязано Старосамбірську районну державну адміністрацію негайно поновити позивача на посаді начальника управління соціального захисту населення.

12.05.2014 року ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №876/3600/14 апеляційна скарга відповідача залишена без задоволення, а судове рішення першої інстанції без змін.

23.05.2014 року ОСОБА_1 згідно розпорядження Старосамбірської районної державної адміністрації №82/07-01 К-1 від 23.05.2014 року був поновлений на посаді начальника управління соціального захисту населення.

15.02.2016 року, відповідно до п. 2 розпорядження Старосамбірської районної державної адміністрації № 20/07-01 К-1 ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника управління соціального захисту населення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 року це розпорядження визнано незаконним й скасовано, а позивача поновлено на посаді. Це судове рішення набрало законної сили.

30.11.2016 року розпорядженням Старосамбірської районної державної адміністрації № 172/07-01 К-1 позивача поновлено на посаді начальника управління соціального захисту населення. Разом з тим, ОСОБА_1 вважає, що його права порушені, так як його не забезпечено окремим кабінетом та не передано справи управління.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з таких мотивів.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, розпорядженням Старосамбірської районної державної адміністрації від 30 листопада 2016 року № 172/07-01 К-1 позивача було поновлено на посаді начальника управління соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації.

Трудова функція службовців визначається найменуванням посад, які передбачені структурою і штатним розписом державного органу чи підприємства, установи, організації.

Посада характеризується певним колом службових обовязків, повноважень і відповідальністю, що настає в разі невиконання обовязків. У найменуванні посади знаходить свій вираз поділ праці, що склався у певній галузі, на підприємстві чи в установі.

Трудові обовязки службовців конкретизуються в посадових інструкціях і положеннях про відділи та служби підприємства, установи, організації, галузевих кваліфікаційних характеристиках, положеннях про окремі категорії працівників.

Місцем роботи є певне підприємство (установа, організація), розташоване в певній місцевості, на якому працівник виконуватиме свої трудові обов'язки. У законодавстві або трудовому договорі місце роботи може бути конкретизоване певним структурним підрозділом підприємства (філіалом, цехом, відділенням тощо). Таким чином, структурний підрозділ прирівнюється до місця роботи.

Відповідно до наказу Міністерства Надзвичайних ситуацій України від 25 січня 2012 року № 67 «Про затвердження Загальних вимог стосовно забезпечення роботодавцями охорони праці працівників», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 лютого 2012 року за № 226/20539, робоче місце - це місце постійного або тимчасового перебування працівника під час його трудової діяльності. Жодним нормативним документом не визначено, що орган виконавчої влади, призначаючи особу на посаду керівника одного зі структурних підрозділів, зобовязаний визначити конкретне приміщення (кабінет) для даної особи.

Згідно з пунктом 1.10 Положення про управління соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови від 15 лютого 2017 року № 39/01-04, управління є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в управлінні Державної казначейської служби України у Старосамбірському районі, печатку, власні бланки та являється неприбутковою організацією.

Відповідно до умов Цивільного кодексу України управління соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації уклало договір оренди приміщень із Старосамбірською районною радою. Згідно договору оренди № 10 від 19.03.2016 року орендоване управлінням приміщення складається із 15 (пятнадцяти) кімнат площею 226,6 кв.м., при кількості працюючих 30 осіб.

Власником приміщень, які орендує управління соціального захисту населення в тому числі кабінету № 101 є Старосамбірська районна рада, що підтверджується свідоцтвом про право власності серії КММ № 002544. А відтак, Старосамбірська районна державна адміністрація не вправі здійснювати будь-які розпорядчі дії відносно майна, а саме кабінету № 101, власником якого є інша організація, а законним орендарем управління соціального захисту населення.

Майно управління соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації є власністю даного управління, а тому райдержадміністрація не вправі здійснювати будь-які дії щодо майна, яке належить на праві власності та перебуває на балансі управління соціального захисту населення.

Пунктом 5.1 Положення про управління соціального захисту населення Староамбірської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням №39/01-04 від 15.02.2017 року, визначено, що начальник управління здійснює керівництво управлінням, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, сприяє створенню належних умов праці в управлінні. Таким чином, начальник управління вправі вчиняти дії щодо майна та справ, які знаходяться у власності та віданні управління.

Зокрема, передача справ та майна повинна відбуватись виключно між працівниками.

Отже, будучи начальником управління, саме позивач повинен був вжити заходів для забезпечення працівникам, в тому числі і собі, належних умов праці, а також вжити заходів для прийняття справ від попереднього керівника.

Відповідно до Закону України «Про державну службу» державний службовець зобовязаний до звільнення з посади чи переведення на іншу посаду передати справи і довірене у звязку з виконанням посадових обовязків майно (далі - майно) особі, уповноваженій субєктом призначення у відповідному державному органі. Уповноважена особа зобовязана прийняти справи і майно.

Відтак, у відповідності до статті 89 Закону України «Про державну службу» райдержадміністрація не приймає та не передає справи та майно управління, а тільки визначає особу, уповноважену прийняти такі справи та майно.

Слід звернути увагу, що Закон чітко передбачає, що передати справи та майно державний службовець зобовязаний до звільнення з посади чи переведення на іншу посаду. У день звільнення матеріально відповідальна особа повинна передати матеріальні цінності, за які несе відповідальність.

Розпорядження про звільнення чи переведення ОСОБА_4 на іншу посаду не приймалось.

Таким чином, райдержадміністрація не вправі розпоряджатись майном, що не знаходиться в її володінні, управлінні чи користуванні.

Відповідно до Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції від 18.06.2015 року № 1000/5, під час складання номенклатури справ установи використовується структурний або функціональний принцип її побудови.

Структурний принцип використовується в разі чітко встановленої структури установи. Розділами в такій номенклатурі справ є найменування структурних підрозділів. При цьому, першим розділом номенклатури зазначається служба діловодства, наступними розділами - структурні підрозділи, у послідовності згідно зі штатним розписом чи класифікатором структурних підрозділів, а наприкінці зазначаються справи постійно і тимчасово діючих колегіальних органів установи.

Тобто, справи кожного підрозділу (відділу чи сектору) управління виокремлюються в окремий розділ та відображають його функції та напрями діяльності. Відповідно, справи кожного відділу чи сектору управління соціального захисту населення знаходяться у віданні керівника відповідного підрозділу управління.

При звільненні керівника управління справи, як і майно, які перебувають у віданні начальника, передаються уповноваженій особі, або особі яка згідно з розподілом функціональних обовязків виконує обовязки керівника у випадку його відсутності. Слід зазначити, що як і у випадку з майном, справи управління не передаються керівництву райдержадміністрації. А оскільки Старосамбірська районна державна адміністрація не має в управлінні справ та майна управління, то відповідно не може передати їх позивачу.

Як вбачається із матеріалів справи, на заяву ОСОБА_1 від 01.12.2016 року щодо вирішення питання про надання йому робочого кабінету, встановлення рангу, розміру заробітної плати, надання копії трудової книжки, довідки про структуру та розмір заробітної плати, виплати коштів в розмірі 2715 гривень, про передачу справ та майна, а також про відшкодування матеріальної та моральної шкоди адміністрацією 8 грудня 2016 року було надано відповідь № 01-25/3103, а саме надані матеріали підготовлені працівниками, до компетенції яких входять повноваження щодо порушених питань.

На службову записку ОСОБА_1 від 12.12.2016 року щодо надання робочого кабінету керівником апарату адміністрації 15 грудня 2016 року було надано відповідь та розяснено, що ОСОБА_2 перебуває на лікарняному і при виході на роботу зобовязана передати майно та справи. Також розяснено, що керівник управління несе персональну відповідальність за організацію роботи та створення належних умов праці.

На заяву позивача від 10.01.2017 року того ж змісту, що і попередні, відповідачем було надано відповідь 08.02.2017 року № 01-25/352 із розясненнями, що ОСОБА_2 перебуває на лікарняному, а також порядку здійснення прийому - передачі справ та майна, відповідно до Закону України «Про державну службу». Також рекомендовано тимчасово розміститись у якомусь із приміщень, які орендує управління. На заяву позивача від 14.02.2017 року № 248/01 із вимогою усунути обставини, що склались в управлінні, а саме надати ОСОБА_1 робочий кабінет № 101, надано відповідь № 01-25/426 від 16.02.2017 року, де райдержадміністрація надала пропозиції щодо відкриття кабінету комісійно зі складенням відповідного акту, або своїм наказом визначити кабінет для тимчасового перебування начальника управління.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 щодо відсутності належного реагування на його заяви є безпідставними, адже йому було розяснено порядок передачі майна та справ.

Доводи апелянта щодо безпідставності надання відповідачем після його поновлення на посаді начальнику управління ОСОБА_2 щорічної відпустки та не звільнення її з посади, колегія суддів відхиляє, адже право на відпустку це конституційне право особи і такими діями відповідача права чи охоронювані законом інтереси позивача жодним чином не порушені.

Також відсутні ознаки протиправної бездіяльності відповідача щодо невжиття заходів щодо передачі справ та майна управління позивачу після його поновлення на посаді начальника під час тимчасової непрацездатності ОСОБА_2, адже така не була звільнена з посади і відповідно Самбірська районна державна адміністрація не вправі примусити працівника вийти на роботу під час хвороби.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, що викладені в оскаржуваній постанові.

За наведених обставин апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ч. 2 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі № 813/229/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_5

Повний текст виготовлено 13 червня 2017 року.