Справа № 822/816/17
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/816/17

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

08 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Сапальової Т.В. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л.В.,

представника позивача: Галайка А.О.,

представника відповідача: Горобчишина С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агробіотех" до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про корегування митної вартості від 16.12.2016 р. та картки відмови в митному оформлені від 16.12.2016 р.,

В С Т А Н О В И В :

у березні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агробіотех» (ТОВ «Агробіотех») звернулось в суд з адміністративним позовом до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування картки відмови відповідача у митному оформленні товару №400050000/2016/00214 від 16 грудня 2016 року та рішення відповідача №400050000/2016/000051/2 від 16 грудня 2016 року про коригування митної вартості товарів.

20 квітня 2017 року Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв постанову про задоволення адміністративного позову частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача про задоволення апеляційної скарги заперечив, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28 листопада 2016 року між ТОВ "АГРОБІОТЕХ" (Покупець) та фірма "Ets ANSELIN SA" Франція (Продавець) укладений контракт №2/16 за яким продавець зобов'язується продати, а покупець купити на умовах правил тлумачення торгових термінів згідно Інкотермс - 2010 товари. Асортимент, кількість та ціна вказуються у інвойсах, фактурах- проформах до вказаного контракту.

16 грудня 2016 року позивач до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ № 400050000/2016/018052 на товар - обладнання для сільського господарства: плуг напівнавісний, бувший у використанні - 1шт., "Gregoire- Besson", рік виготовлення - 1992, ідентифікаційний номер - 1289.12.92, кількість корпусів - 6; країна виробництва - Франція (FR)", вагою нетто 3000 кг, фактурною вартістю 3400 Євро, що надійшов від компанії "Ets ANSELIN SA", 76660 GRANDCOURT, 1 rue du Hamel, France на умовах DAP-Хмельницький. Митну вартість було заявлено за шостим методом на рівні 3637,75 Євро.

Також, до декларації позивачем додані наступні документи: контракт від 28.11.2016 p., рахунок-фактуру (інвойс), банківські платіжні документи на оплату товару, транспортні документи, висновок про вартісні характеристики товару №1093 від 15.12.2016р, копію митної декларації країни відправлення.

За результатами розгляду поданих позивачем документів відповідачем встановлено, що відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України, документи, подані до митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

За таких обставин, митним органом були витребувані додаткові документи у відповідності до вимог ст. 53 Митного кодексу України, а саме: догоір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації.

На виконання вказаної вимоги позивачем додатково надано платіжне доручення про оплату від 01.12.2016 № 2. Договору на перевезення, калькуляції транспортних витрат чи будь-якого іншого документа, що б встановлював чи підтверджував витрати на транспортування оцінюваних товарів до пункту пропуску - місця ввезення на митну територію України, та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до пункту пропуску - місця ввезення на митну територію України, а також витрати на страхування цих товарів подано не було.

Проте, Хмельницькою митницею винесено рішення від 16.12.2016року №400050000/2016/000051/2 про коригування митної вартості товарів, в якій митний орган самостійно визначив митну вартість товару за третім методом її визначення, на підставі чого ТОВ "Агробіотех" видана картка відмови в митному оформленні від 16.12.2016року №400050000/2016/00214.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням позивач оскаржив їх до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, виходив з того, що Хмельницька митниця при прийнятті оскарженого рішення діяла не на підставі, не в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України, а відтак рішення прийняті не обґрунтовано, без урахування усіх обставин що мають значення для прийняття рішення та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ст. 49 Митного кодексу України (МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Відповідно до переліку даних документів, наведеного в частині другій даної статті, такими документами є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу виокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов'язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованими та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України визначено перелік складових митної вартості. Але зазначено, що ці складові (додаткові витрати) повинні додаватись до ціни товару для визначення митної вартості лише в тому випадку, коли вони не були включені до ціни товару.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем не було вказано, які саме складові митної вартості є не підтвердженими та які саме документи необхідно подати для підтвердження конкретної складової.

Згідно ст. 58 Митного кодексу України та з урахуванням вищевказаного визначення митної вартості, основним методом визначення митної вартості товару є метод її визначення за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 МК України).

При цьому, згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено судом першої інстанції, Хмельницькою митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості від 16.12.2016 року №4000/50000/2016/000051/2 на підставі раніше визнаній митним органом митній вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено за МД №901050000/2016/9110.

Так, судом першої інстанції витребувано у Кіровоградській митниці ДФС копію декларації від 21.11.2016 року №901050000/2016/9110 та копії документів, що стали підставою для визначення митним органом митної вартості та встановлено, що товар (плуг) заявлений до декларування на Хмельницькій митниці ДФС напівнавісний, бувший у використанні, а товар (плуг), який оформлявся у Кіровоградській митниці ДФС по декларації від 21.11.2016 року №901050000/2016/9110 не навісний, а причіпний бувший у використанні. При цьому, митним органом для порівняння не визначалась ступінь придатності до експлуатації, оскільки в одній із декларації зазначено, що залишок робочих органів плуга -50%, а також моделі плуга не ідентичні та не аналогічні так заявлений до декларування плуг моделі SPER-B7, а взятий для порівняння плуг SPERB-9 614.

Враховуючи вище викладене, подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а митним органом не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару та необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення відповідача про коригування митної вартості товару є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст..200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 12 червня 2017 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Сапальова Т.В. Боровицький О. А.