Справа № 804/383/17
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 січня 2017 р. справа №804/383/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Степаненко В.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, директора підприємства «Робітнича солідарність» до Західно-Донбаської податкової інспекції про скасування протоку, акту та повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

13 січня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, директора підприємства «Робітнича солідарність» до Західно-Донбаської податкової інспекції про скасування протоку, акту та повідомлення-рішення відповідача відносно підприємства та позивача.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства;

5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу на те, що серед позовних вимог заявлено вимогу про скасування протоколу без зазначення реквізитів, однак до матеріалів позову додано копію протоколу про адміністративне правопорушення поганої для читання якості з якої суду неможливо встановити дату та номер вказаного протоколу.

Поряд із цим, суд звертає увагу позивача, що доданий до матеріалів позову протокол винесено щодо ОСОБА_1, однак в матеріалах позовної заяви відсутня копія паспорта громадянина України як документ, що підтверджує наявність у ОСОБА_1 процесуальної правосуб'єктності.

Відповідно до частини 1 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Для особистої участі в адміністративній справі необхідна адміністративна процесуальна дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді.

Відповідно до частини 2 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Отже, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальну діяльність, яка породжує відповідні юридичні наслідки. Вона визнається за фізичними особами, які досягли повноліття.

Положеннями статті 34 Цивільного кодексу України, серед іншого, передбачено, що особа вважається повнолітньою, якщо вона досягнула вісімнадцяти років.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 р. № 5492-VІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України на території України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку належним доказом наявності у ОСОБА_1 адміністративної процесуальної дієздатності є саме паспорт громадянина України, копія якого до позовної заяви не долучена.

При цьому суд зазначає, що до матеріалів позову також надано копію податкових повідомлень-рішень від 22.12.2016 року №000596413 та №000597413, винесених Західно-Донбаською податковою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо підприємства «Робітнича солідарність» (код за ).

В той же час, відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання.

Відповідно до частини 7 статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України, законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Відповідно до частини 2 статті 58 Кодексу адміністративного судочинства України, повноваження законних представників підтверджуються документами, які стверджують займану ними посаду.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява підписана директором ОСОБА_1, однак, до суду не надано жодних доказів, які підтверджують його повноваження.

За наведених обставин позивачу необхідно визначитись із належним позивачем або позивачами у справі та надати до суду документи, що підтверджують повноваження директора підприємства (положення, статут, наказ, довідку з ЄДРПОУ або свідоцтво про державну реєстрацію, тощо) у разі, визначення останнього як позивача у справі.

Поряд із цим, за приписами частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

З матеріалів позову судом встановлено, що позивачем не надано до суду копію протоколу та податкових-повідомлень-рішень для відповідача.

В той же час, суд звертає увагу, що приписами частини 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Судом з матеріалів позовної заяви встановлено, що позивачем серед позовних вимог заявлено вимогу про скасування акту без зазначення реквізитів, однак до суду не надано копії акту та не зазначено обставин, з яких можливо встановити відсутність у позивача надати такий доказ до суду.

Поряд із цим, пунктами 2 та 3 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві зазначаються ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, та ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

Як встановлено із позовної заяви, позивачем у якості відповідача у справі вказано: «Західно-Донбаська податкова інспекція» та не вказано засоби звязку та адреси електронної пошти позивача без зазначення щодо відсутності таких та засоби звязку та електронної пошти відповідача і не зазначено, що такі невідомі позивачу, у звязку з чим суд пропонує позивачу надати уточнений позов, у якому визначити вірне найменування належного відповідача у справі та засоби звязку і адреси електронної пошти сторін у справі.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви позивач просить скасування протоку, акту та повідомлення-рішення відповідача відносно підприємства та позивача, однак, не конкретизуючи реквізити рішень відповідача, які просить скасувати.

Таким чином, суд проходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають уточненню.

Частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Перевіривши матеріали позову, суд також встановив, що до матеріалів справи не надано доказів сплати судового збору.

У відповідності до підпункту 1 пункту 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах:

- за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

- за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано субєктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано субєктом владних повноважень, юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Тож, після уточнення субєктного складу позивачів у справі та позовних вимог у справі суд пропонує надати докази сплати судового збору відповідно до вимог чинного законодавства України.

За наведених обставин позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі та порядку, встановлених чинним законодавством, за наступними реквізитами: отримувач: УК у Чечелівському районі м. Дніпра , код ЄДРПОУ (отримувача) 37989253, рахунок: 4008, Банк: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, код бюджетної класифікації доходів: 22030101, призначення платежу: судовий збір, Дніпропетровський окружний адміністративний суд, код ЄДРПОУ(суду) 34824364.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

На підставі викладеного суд залишає подану заяву без руху та пропонує позивачу усунути наступні недоліки, а саме надати до суду:

- копію паспорта позивача та документ, що підтверджує його повноваження у якості директора підприємства «Робітнича солідарність»;

- виправлений адміністративний позов з уточненням субєктного складу позивачів, повної назви відповідача, засобів звязку та адрес електронної пошти сторін у справі, та заявлених позовних вимог;

- документ, що підтверджує факт сплати судового збору у розмірі та порядку, визнаному чинним законодавством України.

Керуючись статтями 106-108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, директора підприємства «Робітнича солідарність» до Західно-Донбаської податкової інспекції про скасування протоку, акту та повідомлення-рішення залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом 5 днів з моменту отримання копії даної ухвали усунути недоліки позовної заяви, які зазначені в ухвалі.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви, згідно частини 6 цієї ж статті, не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. В. Степаненко