Справа № 826/379/16
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/379/16 Головуючий у 1-й інстанції:Федорчук А.Б. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

13 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого суддів Файдюка В.В.,

суддів Мєзєнцева Є.І.,

Чаку Є.В.,

При секретарі Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал банк" про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал банк", в якому просив визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал банк" щодо не включення гр. ОСОБА_3 до Загального реєстру вкладників ПАТ "Радикал банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал банк" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо гр. ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Радикал банк" у розмірі 163 000,00 (Сто шістдесят три тисячі гривень 00 копійок).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2017 року в задоволенні даного адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між позивачем та ПАТ «Радикал Банк» 09 липня 2015 року укладено договір банківського рахунку № 18636/П-1-980 та відкрито поточний рахунок у гривні № НОМЕР_1.

Відповідно до квитанції № 14113 від 09 липня 2015 року на рахунок позивача зараховано 163 000,00 грн., призначення платежу: «поповнення поточного рахунку».

09 липня 2015 року, постановою Правління Національного банку України №452/БТ ПАТ «Радикал Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 липня 2015 року №130 з 10 липня 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Радикал Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк».

У подальшому постановою Правління Національного банку України від 09 листопада 2015 року №769 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Радикал Банк».

На підставі вказаної постанови Національного банку України виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09 листопада 2015 року №203 про початок процедури ліквідації ПАТ "Радикал Банк", призначено уповноважену особу Фонду - Савельєву Анну Миколаївну, якій делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Радикал Банк», визначені статтями 37, 38 47-51 Закону України № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", на два роки з 10 листопада 2015 року до 09 листопада 2017 року включно.

На виконання вимог статей 37, 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з метою приведення у відповідність обліку АБС-Б2 та з метою застосування наслідків нікчемності правочинів по розміщенню коштів на депозитний/поточний рахунок клієнта через рахунки каси Банку 09 липня 2015 року поза межами робочого часу та/або операційного дня, уповноваженою особою Фонду видано наказ від 09 листопада 2015 року № 204 "Про визнання правочинів нікчемними", додатком №1 до якого затверджено перелік правочинів, які є нікчемними.

З витягу з вказаного додатку вбачається, що до нього включено транзакцію з зарахування коштів на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 на суму 163 000,00 грн., яка відбулась 09 липня 2015 року о 16:56 год.

Вважаючи протиправними зазначені дії відповідача та рішення щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Згідно ч. 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.1 статті 1 та ч.3 статті 12 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Наведене свідчить, що до виключної компетенції виконавчої дирекції ФГВФО, яка є колегіальним органом, належить повноваження щодо прийняття рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов'язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої пунктом 4 частини першої статті 52 цього Закону.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

В той же час, ч.2 статті 26 Закону та п.8 р.І Положення №14 визначено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до положень статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, шо підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийнятій рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч.4 статті 26 цього Закону.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Частиною 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку иравочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Частина третя статті 38 Закону № 4452-VI визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону № 4452-VI; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України, 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Згідно ч.2 статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина третя цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування наслідків, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Водночас, в контексті зазначеної статті, суд зазначає, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Суд встановив, що за наслідками проведеної перевірки Уповноваженою особою Фонду було виявлено ряд правочинів, обставини вчинення яких свідчать про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами Банку сум гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Однією з таких операцій є транзакція ПАТ "Радикал Банк" з зарахування коштів на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 на суму 163 000,00 грн., яка відбулась 09 липня 2015 року о 16:56 год.

Вивчаючи обставини, за яких ПАТ "Радикал Банк" було проведено транзакції, щодо яких відповідачем виявлено ознаки нікчемності, судом встановлено наступне.

Відповідно до довідки ПАТ "Радикал Банк" щодо відкритих рахунків та журналу відкритих рахунків в період з початку року (01 січня 2015 року) по день, що передував віднесенню ПАТ "Радикал Банк" до категорії неплатоспроможних (08 липня 2015 року), ПАТ "Радикал Банк" фізичним особам було відкрито 580 рахунків.

Водночас, 09 липня 2015 року, тобто в день віднесення ПАТ "Радикал Банк" до категорії неплатоспроможних на підставі постанови Правління НБУ №452/БТ, співробітниками ПАТ "Радикал Банк" фізичним особам було відкрито 503 поточних рахунки за балансовим рахунком 2620.

Тобто, лише за один день 09 липня 2015 року (напередодні введення тимчасової адміністрації до ПАТ "Радикал Банк") було відкрито поточних рахунків фізичних осіб майже стільки, скільки відкрито було за півроку роботи банку.

Суд зазначає, що відповідно до наказу ПАТ "Радикал Банк" встановлено наступний режим роботи відділення ПАТ "Радикал Банк": Понеділок - П'ятниця: з 09:00 до 18:00; операційний день відділення: з 09:00 до 16:00; вихідні дні: субота, неділя.

При цьому, 09 липня 2015 року о 16:56 год. була проведена транзакція щодо перерахування грошових коштів у сумі 163 000, 00 грн. з призначенням платежу «Поповнення поточного рахунку».

Отже, матеріалами справи підтверджується встановлений перевіркою факт укладення договору банківського рахунку № 18636/П-1-980 від 09 липня 2015 року та здійснення операцій з зарахування коштів на поточний рахунок позивача після закінчення операційного дня банку.

Суд зазначає, що операцією банку в розумінні Положення №254 є дія або подія, внаслідок якої відбуваються зміни у фінансовому стані банку та яка відображається за балансовими або позабалансовими рахунками банку.

Пунктом 2.10 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 08 липня 2003 року за №559/7880 (далі - Положення №254) встановлено, що операції банку здійснюються протягом операційного дня, який складається з операційного часу та часу завершення технологічного оброблення облікової інформації з обов'язковим формуванням оборотно-сальдового балансу, регістрів аналітичного обліку та інших регістрів за операціями, що здійснюються з використанням відповідного програмного забезпечення.

Відповідно до пункту 1.21 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05 квітня 2001 року № 2346-III операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

За визначенням, наведеним у Положення №254, операційний день банку - це діяльність банку протягом робочого дня, що пов'язана з реєстрацією, перевірянням, вивірянням, обліком, контролем операцій (у тому числі прийманням від клієнтів документів на переказ і документів на відкликання та здійсненням їх оброблення, передавання та виконання) з відображенням їх у регістрах бухгалтерського обліку банку. Тривалість операційного дня встановлюється банком самостійно у внутрішньому положенні.

З системного аналізу наведених положень закону слідує, що банк приймає від клієнта документи на переказ коштів та здійснює їх обробку, передачу та виконання з одночасною реєстрацією у регістрах бухгалтерського обліку банку виключно в межах операційного дня банку. Заяви на переказ коштів, які були прийняті банком, проте не виконані з певних причин протягом того ж операційного дня, виконуються банком наступним операційним днем.

Наведені висновки повністю кореспондують умовам договору банківського рахунку № 18636/П-1-980 від 09 липня 2015 року, у силу якого Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку протягом операційного часу, але в межах режиму роботи установи Банку, в якому здійснюється операція (операційний день - робочий день Банку, що припадає на понеділок - п'ятницю) (пункт 1.1 договору).

Отже, із закінченням робочого дня банку останній не міг проводити розрахунково-касове обслуговування рахунків, зокрема і позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, незважаючи на вказані законодавчі обмеження щодо виконання банківських операцій, ПАТ "Радикал Банк" 09 липня 2015 року після закінчення операційного дня здійснив дії щодо поповнення рахунку позивача.

Зокрема судом встановлено, що 09 липня 2015 року о 16:56 поряд з транзакцією з поповнення рахунку позивача, тим же касиром по тій же касі зареєстровано ще 9 транзакцій по внесенню коштів на загальну суму 1 892 000,00 грн. При цьому, в той же час було проведено транзакцію по видачі коштів ОСОБА_6 також в сумі 1 892 000,00 грн.

Про штучність та фіктивність правочину і створення правових підстав для отримання позивачем сум гарантованого відшкодування за наведеними вище операціями свідчить, зокрема, і той факт, що всі ці операції проводились у той час, коли Банк був віднесений до категорії неплатоспроможних, мав значну кількість невиконаних грошових зобов'язань перед іншими клієнтами - кредиторами Банку та не міг своєчасно і в повному обсязі виконувати їх грошові вимоги.

Вищезазначені обставини позивачем не спростовані, як і не надано аргументованих пояснень з приводу доцільності відкриття рахунку у неплатоспроможному банку, який на той момент вже не виконував та не міг виконувати свої зобов'язання перед клієнтами.

Зважаючи на те, що договір банківського рахунку № 18636/П-1-980 від 09 липня 2015 року було укладено та оформлено з порушенням положень чинних нормативно-правових актів у сфері фінансових відносин, ці правочини були спрямовані на забезпечення подрібнення частками великих грошових вкладів з метою забезпечення їх подальшого повернення за рахунок Фонду, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість визначення відповідачем цієї угоди як нікчемної, зокрема, відповідно до положень пункту 7 ч.3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому судом враховано, що позивач, маючи можливість вчинити відповідні дії на захист своїх прав, не скористався відповідним правом та не оскаржив наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Радикал Банк" наказ від 09 листопада 2015 року № 204 про нікчемність транзакції ПАТ "Радикал Банк" щодо зарахування коштів на поточний рахунок позивача НОМЕР_1 на суму 163 000,00 грн.

Водночас, задоволення позовних вимог про вчинення уповноваженою особою Фонду дій щодо надання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо позивача, як вкладника, за умови чинності наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" від 09 листопада 2015 року № 204 є неможливим.

Аналогічна правова позиція неодноразово підтримана Вищим адміністративним судом України, зокрема, в ухвалі від 13 січня 2016 року № К/800/36214/15.

Крім того, суд зазначає, що уповноваженою особою Фонду в межах чинного законодавства вживалися дії щодо перевірки правочинів, укладених банком, формування переліку вкладників, яким кошти підлягають відшкодуванню, та повідомлення правоохоронних органів за фактом виявлення протиправних дій тощо. Тобто, фактично, уповноваженою особою вчинялися дії, спрямовані на перевірку правочинів та обставин, які впливають на рішення про відшкодування коштів за рахунок Фонду. Таким чином, відсутні ознаки протиправної бездіяльності відповідача під час формування переліку вкладників ПАТ "Радикал Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Враховуючи наведені обставини суд дійшов висновку, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" правомірно не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що свідчить про відсутність правових підстав для зобов'язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2017 року у - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.