Справа № 826/12806/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 червня 2017 року № 826/12806/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 28.03.2016 року № (далі - оскаржуване рішення).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки, викладені в акті перевірки від 12.03.2016 року №586/26-57-13-06-25/НОМЕР_1, не відповідають фактичним обставинам, інвестиційний дохід від операцій з інвестиційними активами по взаємовідносинам із ТОВ "Фондовий Форекс" позивачем отримано не було, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Відповідно ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/12806/16 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

Під час переходу до розгляду справи по суті позивач та її представник підтримали позов та просили задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах.

Представник відповідача у відповідне судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи сторона відповідача повідомлена належним чином, заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надійшла. При цьому, до суду через канцелярію від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, які судом долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

У ході судового розгляду справи у порядку письмового провадження до суду через канцелярію від представника позивача у відповідь на судовий запит надійшли відповідні письмові докази, які судом долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань повноти, своєчасності декларування та сплати податків позивачем за період із 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт від 12.03.2016 року №56/26-57-13-06-25/НОМЕР_1, згідно з висновками якого, позивачем, внаслідок заниження інвестиційного прибутку за 2013 рік на суму 14600000,00 грн. у результаті заниження інвестиційного доходу від операцій з інвестиційними активами про взаємовідносинах із ТОВ "Фондовий Форекс" на 14600000,00 грн. та відсутності інвестиційних витрат, порушено пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170, пп. а), пп. б) п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України (далі - ПК України). В акті перевірки також зазначено, що за результатами документальної невиїзної перевірки позивачу донараховано податок на доходи фізичних осіб у загальній сумі 2481756,40 грн.

На підставі акту перевірки, 28.03.2016 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 2481756,40 грн. за основним платежем та у розмірі 620949,10 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням, вважає його таким, що підлягає скасуванню, оскільки інвестиційного доходу протягом 2013 року від ТОВ "Фондовий Форекс" позивач не отримувала, а кошти в розмірі 14600000,00 грн. фактично повернуті товариством на підставі додаткових угод.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Так, згідно пп. 161.1.1 п. 161.1 ст. 161 ПК України, об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Водночас, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом (п. 164.1 ст. 164 ПК України).

Інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у пп. 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 п. 165.1 ст. 165 цього Кодексу (пп. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164 ПК України).

Разом з цим, п. 170.2 ст. 170 ПК України визначено оподаткування інвестиційного прибутку.

Облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік (пп. 170.2.1 п. 170.2 ст. 170 ПК України).

При цьому, інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Відповідно до пп. а) 170.2.7 п. 170.2 ст. 170 ПК України, для цілей цього пункту термін "інвестиційний актив" означає пакет цінних паперів, деривативів чи корпоративні права, виражені в інших, ніж цінні папери, формах, випущені одним емітентом.

Згідно пп. 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 ПК України, до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від'ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення.

Інвестиційний прибуток за операціями з цінними паперами чи деривативами визначається платником податків. При цьому платник податку визначає інвестиційний прибуток за операціями з цінними паперами чи деривативами, що перебувають в обігу на організованому ринку цінних паперів, окремо від інвестиційного прибутку за операціями з цінними паперами чи деривативами, що не перебувають в обігу на такому ринку.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти висновку, що інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм пп. 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

При цьому, фізична особа самостійно визначає суму доходів і витрат від операцій з інвестиційними активами, відображає фінансовий результат від таких операцій у річній декларації про майновий стан і доходи та сплачує податок на доходи фізичних осіб.

Як зазначено на аркуші 8 акту перевірки, перевіркою встановлено заниження позивачем інвестиційного прибутку за 2013 на суму 14600000,00 грн. внаслідок заниження інвестиційного доходу від операцій з інвестиційними активами по взаємовідносинам з ТОВ "Фондовий Форекс" протягом 2013 на суму 14600000,00 грн. та відсутністю інвестиційних витрат.

В той же час, на аркуші 6 акту перевірки податковий орган вказав, що при визначенні суми отриманого інвестиційного доходу позивача за 2013 рік враховуються суми коштів, які надійшли на рахунок останньої від ТОВ "Фондовий Форекс" у вигляді повернення коштів за іменні інвестиційні сертифікати, що вільно обертаються в ДСУ.

Судом встановлено, що між ТОВ "Фондовий Форекс" та позивачем укладено наступні договори: договір №ДД2-3/2012 купівлі-продажу цінних паперів від 21.01.2013 року, договір №ДД5-1/2013 купівлі-продажу цінних паперів від 30.01.2013 року, договір №ДД8-1/2013 купівлі-продажу цінних паперів від 25.02.2013 року.

Предметом зазначених договорів є обов'язок продавця передати у власність покупця, а покупця - прийняти та оплатити вказані в п. 1.1 договору цінні папери (далі - ЦП) емітента, вказаного в договорі, на умовах, передбачених договором.

До вказаних вище договорів укладено відповідні додаткові угоди.

З матеріалів справи вбачається, що кошти у розмірі 14600000,00 грн. надійшли на рахунок позивача від ТОВ "Фондовий Форекс" з призначенням платежу "повернення раніше сплачених грошових коштів за іменні інвестиційні сертифікати, що вільно обертаються в ДСУ згідно додаткових угод №1 від 25.01.2013 року до договору №ДД2-3/2012 купівлі-продажу цінних паперів від 21.01.2013 року, №1 від 04.02.2013 року до договору №ДД5-1/2013 купівлі-продажу цінних паперів від 30.01.2013 року, №1 від 28.02.2013 року до договору купівлі-продажу цінних паперів від 25.02.2013 року.

Щодо визначення інвестиційного доходу від операцій з інвестиційними активами по взаємовідносинах з ТОВ «Фондовий Форекс» протягом 2013 року, суд назначає наступне.

Оскільки документальна позапланова невиїзна перевірка проведена на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року №757/43922/15-к, то у ході перевірки використані документи, отримані від СУФР ДГП у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві листом від 21.01.2016 року №180/7/26-55-22, та які пов'язані з предметом перевірки.

Відповідно до документів, наданих до перевірки СУФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, зокрема банківських виписок по рахунку позивача №99, відкритому в банку «Національні інвестиції», встановлено, що при здійсненні операцій з інвестиційними активами протягом 2013 року позивач мала взаємовідносини із ТОВ «Фондовий Форекс».

На рахунок №99 позивача, відкритий у банку «Національні інвестиції», здійснювалось зарахування коштів у вигляді повернення сум коштів від ТОВ «Фондовий Форекс»:

25.01.2013 року: повернення коштів за іменні інвестиційні сертифікати, що вільно обертаються в ДСУ, згідно дод. угоди №1 від 25.01.201 року до договору №ДД2-3/2013 від 21.01.2013 року у сумі 10000000,00 грн.;

4.02.2013 року: повернення коштів за іменні інвестиційні сертифікати, що вільно обертаються в ДСУ, згідно дод. угоди №1 від 04.02.2013 року до договору №ДД5-1/2013 від 30.01.2013 року у сумі 600000,00 грн.;

28.02.2013 року: повернення коштів за іменні інвестиційні сертифікати, що вільно обертаються в ДСУ, згідно дод. угоди №1 від 28.02.2013 року до договору №ДД8-1/2013 від 25.02.2013 року у сумі 4000000,00 грн.

На лист відповідача від 19.02.2016 року №б/н про надання документів, що підтверджують отримання інвестиційного доходу про 2013 року, в тому числі документів, які пов'язані з поверненням коштів протягом 2013 року від ТОВ «Фондовий Форекс», позивач листом від 25.02.2016 року відмовила в наданні запитуваних документів.

Тобто, документи, пов'язані з поверненням коштів від ТОВ «Фондовий Форекс» протягом 2013 року на дату складання акту перевірки позивачем не надані.

Враховуючи вищезазначене, перевіркою визначено суму отриманого позивачем інвестиційного доходу в безготівковій формі від ТОВ «Фондовий Форекс» протягом 2013 року у розмірі 14600000,00 грн.

Як вже зазначено вище, згідно із пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170 ПК України, інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4, 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 ПКУ.

В порушення пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170, пп. б) п. 176.1 ст.176 ПК України, позивачем занижено інвестиційний дохід від операцій з інвестиційними активами по взаємовідносинах з ТОВ «Фондовий Форекс» за 2013 рік на суму 14600000,00 грн.

Контролюючим органом встановлено, що ціна продажу на цінні папери емітента ТОВ «КУА «Профіт Інвест» (ЗНВПІФ «Перспективний») протягом 2013 року не змінювалась, тобто причина розірвання договорів між ТОВ «Фондовий Форекс» та позивачем останньою не доведена.

Позивачем документально не підтверджено надходження коштів на рахунок в банку «Національні інвестиції» від ТОВ «Фондовий Форекс» у вигляді повернення коштів, тобто отримані кошти від ТОВ «Фондовий Форекс» у сумі 14600000,00 грн. включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку за 2013 рік.

Таким чином, на підставі всього вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.І. Келеберда