Справа № 826/10576/16
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

08 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року позовну заяву залишено без розгляду з підстав визначених у ст.ст. 99, 100 КАС України.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати зазначене рішення, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Дослідивши докази по справі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, позовні вимоги позивача зводяться до визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. про нікчемність Договору банківського вкладу № 003-15849-050215 (Депозит «Delta Premier з пролонгацією плюс») від 05.02.2015 та застосування наслідків нікчемності правочину, зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», внесеному на підставі Договору банківського вкладу № 003-15849-050215 (Депозит «Delta Premier з пролонгацією плюс») від 05.02.2015, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників, для здійснення виплат коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», внесеному на підставу Договору банківського вкладу № 003-15849-050215 (Депозит «Delta Premier з пролонгацією плюс») від 05.02.2015, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Так, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк".

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В.

02.03.2015 на підставі Постанови Правління НБУ № 150 "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк".

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 №664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015 №181 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Дельта Банк", визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

Позивачем у позовній заяві серед іншого зазначено, що у січні 2016 року позивач отримав лист 8821/2655 від 23.09.2015, в якому було повідомлено про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) № 003-15849-050215 від 05.02.2015, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, а саме з моменту коли позивач дізнався про порушення своїх прав та інтересів - вересень 2015 року до моменту подання адміністративного позову - 03.07.2016 минуло 10 місяців.

Колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, мотивує свою позицію наступним.

Якщо особа за захистом своїх прав, свобод або інтересів звертається до суду, вона зобов'язана дотримуватися встановленого процесуальним правом порядку звернення.

Відповідно до п.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання правил, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 99 КАС України).

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Колегія суддів звертає увагу, що жодних доказів того, що позивач дізнався про порушення своїх прав саме у січні 2016 року позивачем та його представником суду не надано.

Між іншим, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.07.2016 витребувано від позивача докази отримання повідомлення № 8821/2655 від 23.09.2015 про нікчемність правочину у січні 2016 року. Однак, позивачем не надано до суду доказів отримання повідомлення № 8821/2655 від 23.09.2015 саме в січні 2016 року.

При цьому, колегія суддів критично сприймає доводи представника позивача, на які він посилається в апеляційній скарзі, щодо того, що суд першої інстанції не вжив передбачених процесуальним законом заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі, зокрема не витребував у відповідача докази направлення на адресу позивача повідомлення про нікчемність правочину, оскільки відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. Крім того, п. 5 ч. 1 ст. 106 КАС України визначено можливість подання до позовної заяви певного виду клопотань, необхідність подання яких визначається позивачем.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 13.06.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.