Справа № 815/5339/16
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/5339/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

за участю секретаря - Шепель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської митниці ДФС про визнання незаконним та скасування наказу, -

ВС ТА Н О В И В

13.10.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Одеської митниці ДФС, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Одеської митниці ДФС №951-о від 13.09.2016 року, поновити ОСОБА_2 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою по справі постановою, Одеська митниця ДФС подала апеляційну скаргу.

Апелянт наголошує, що ОСОБА_2 неправомірно здійснив митне оформлення шести транспортних засобів, чим наніс шкоду бюджету України від 5100 грн. до 102000 грн. Вчинення вказаних дій, на думку апелянта, є порушенням присяги державного службовця та має наслідком звільнення з посади старшого державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС.

На підставі викладеного, апелянт зазначає, що постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим ставить питання про скасування прийнятої постанови Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2016 року та постановлення нового рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 проходив службу в митних органах України з 01.02.1996 року та з 22.04.2016 року перебував на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС.

Відповідно до Закону України «Про державну службу», Положення про Дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці ДФС, затвердженого наказом Одеської митниці ДФС від 20.05.2016 року №182, на підставі доповідної записки начальника ВМО №3 митного поста «Чономорськ» Плотиці О.Я. від 26.05.2016 року №1830/15-70-62 та службової записки заступника начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС Чернявської О.М. від 24.06.2016 року №5721/15-70-20-01 щодо можливих порушень чинного законодавства під час переміщення через митний кордон України автомобілів в зоні діяльності митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС, наказом Одеської митниці ДФС від 08.07.2016 року №235 «Про здійснення дисциплінарного провадження», розпочато здійснення дисциплінарного провадження стосовно старшого державного інспектора ВМО №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС ОСОБА_2 та встановлений термін проведення дисциплінарного провадження до 05.08.2016 року.

На виконання вимог наказу Одеської митниці ДФС від 08.07.2016 року №235 «Про здійснення дисциплінарного провадження» дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці ДФС надано подання щодо звільнення старшого державного інспектора відділу митного оформлення ВМО №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС ОСОБА_2 з посади державної служби за порушення Присяги державного службовця, у якому було зазначено про те, що виходячи з доповідної записки начальника відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС Плотиці О.Я. від 26.05.2016 року №1830/15-70-62 встановлено, що в період з грудня 2015 року по 24.05.2016 року в зоні діяльності митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС на митну територію України (з митної території України) було пропущено 590 (360 на в'їзд та 230 на виїзд) транспортних засобів особистого користування у тому числі: 41 транспортний засіб в режимі транзит, 259 - в режимі тимчасового ввезення до 1 року, 6 - в режимі тимчасового ввезення до 60 днів, 4 - в режимі тимчасового ввезення до 20 днів, 166 транспортних засобів іноземної реєстрації, що вибували за кордон, 129 транспортних засобів української реєстрації, що вибували/надходили з-за кордону.

За результатами вибіркової перевірки митного оформлення деяких транспортних засобів встановлено, що у справах (суднові справи за номенклатурними номерами 15-70-62-03-27) наявні документи, що підтверджують факт перетину митного кордону України 15-ти транспортних засобів, митне оформлення яких проводив старший державний інспектор відділу митного оформлення ВМО №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС ОСОБА_2

В рамках проведення перевірки, з метою підтвердження або спростування фактів переміщення через митний кордон України зазначених транспортних засобів управлінням боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС на адресу Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» направлено запит (лист Одеської митниці ДФС від 24.05.2016 №4362/10/15-70-20-01), у відповідь на який листом від 27.05.2016 року №550/15/08.1-15-1936 адміністрація Іллічівського морського торгівельного порту повідомила, що у період з 25.12.2015 року по 25.05.2016 року в'їзд/виїзд, тобто переміщення територією паромного комплексу Іллічівського морського торгівельного порту, здійснено лише одним легковим автомобілем, а саме - а/м «FORD TRANSIT» р/н НОМЕР_1, по всім іншим транспортним засобам переміщення територією ІМТП не здійснювалось

Також, з метою підтвердження або спростування фактів переміщення через митний кордон України вищезазначених транспортних засобів на адресу агентських підприємств ПАТ «Пласке» та ТОВ «Феррітранссервіс» Одеською митницею ДФС направлено відповідні запити від 24.05.2016 року №4408/10/15-70-20-01 та №4409/10/15-70-20-01. За результатами опрацювання отриманих відомостей встановлено, що у випадках з транспортними засобами: ВМW 330, р/н ЕЕ 245ВАІ, митне оформлення, відповідно до інформації про переміщення даних транспортних засобів в ЄАІС ДФС, здійснював старший державний інспектор відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС ОСОБА_2 (ОНГІ 416). Факт перетину митного кордону України не підтверджено, а також відсутні документи та дані про переміщення через митний кордон України. У випадках з транспортними засобами: ТОYОТА МАRК X (р/н НОМЕР_2), НAMMER НЗ (р/н НОМЕР_3) митне оформлення здійснював старший інспектор відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС ОСОБА_2 (ОНП 416). Відсутні документи та дані про переміщення через митний кордон України у справах Державної прикордонної служби України, ІФ ДП «АМПУ». При цьому, митний пост «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС та ТОВ «Феррінтранссервіс» підтверджує факт переміщення через митний кордон України.

У зв'язку з цим, Дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці ДФС дійшла висновку, що старший інспектор відділу митного оформлення № 3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС ОСОБА_2 підлягав притягненню до дисциплінарної відповідальності відповідно до положень п.1 ч. 2 ст.65 та ч.5 ст.66 Закону України від 10.12.2015 року № 889-УІІІ «Про державну службу» - у вигляді звільнення з посади державної служби.

Наказом Одеської митниці ДФС від 13.09.2016 року №951-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за порушення Присяги державного службовця, у відповідності до вимог пункту 1 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», ОСОБА_2 звільнено з 13.09.2016 року з посади старшого державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про скасування вказаного наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу виходив з того, що митним органом не доведено неможливість застосування щодо позивача положень Дисциплінарного статуту митної служби України, якими встановлено менш суворі наслідки, що, у свою чергу, є порушенням порядку звільнення. А відтак, при винесенні спірного наказу від 13.09.2016 року №951-о в частині припинення перебування на державній службі в митних органах позивача, відповідач діяв у спосіб, що не передбачений Конституцією та законами України, необґрунтовано та без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача та мети, на досягнення якої спрямоване це рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Правовий статус позивача, в тому числі підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності, врегульовано Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, який частково втратив чинність з 01 травня 2016 року (далі - Закон №3723-ХІІ), та Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ, який набув чинності з 01 травня 2016 року (далі - Закон №889-VІІІ).

Відповідно до статті 65 Закону №889-VІІІ підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених вказаним Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

За визначенням, наведеним у пункті 1 частини першої статті 65 Закону №889-VІІІ дисциплінарним проступком є, зокрема, порушення Присяги державного службовця.

В частині першій статті 36 Закону №889-VІІІ зазначено, що особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов'язки».

Аналогічний текст Присяги державного службовця був наведений у статті 17 Закону №3723-ХІІ, чинного станом на 28 лютого 2016 року.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Аналізуючи наведені норми, апеляційний суд доходить висновку, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв'язку з вказаним, як порушення Присяги необхідно розуміти вчинення державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Перелік дисциплінарних стягнень, наведений у статті 66 Закону № 889-VIII, зокрема, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частина 5 вказаної статті передбачає, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 вказаного Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 вказаного Закону.

Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої вказаної статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

Згідно зі статтею 74 вказаного Закону дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він вчинявся, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

При цьому, передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного проступку, пов'язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстав припинення державної служби за порушення Присяги, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування. Звільнення за порушення присяги може мати місце лише тоді, коли достеменно доведено, що державний службовець вчинив проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можливо кваліфікувати як порушення Присяги.

Проте, судом апеляційної інстанції в судовому засіданні від 23.05.2017 року встановлено, що Одеською митницею ДФС не було проведено ретельне службове розслідування стосовно ОСОБА_2 Вказана обставина сторонами у справі не заперечувалася.

З матеріалів справи вбачається, що дисциплінарною комісією не вжито заходів щодо об'єктивного та оперативного встановлення обставин, зазначених у пп. 9, 10, 12 ч.2 ст.73 Закону України «Про державну службу», оскільки саме проведення перевірки було поверховим та неповним. Висновок дисциплінарного провадження про порушення позивачем вимог посадової інструкції та МК України здійснений без вирішення питання про винуватість чи невинуватість позивача, без аналізу питання юридичної кваліфікації рішення позивача і без оцінки свідчень, наданих ним безпосередньо.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення.

В рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 року по справі «Суомінен проти Фінляндії» Європейський суд вказав, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

В рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Крім того, вирішуючи спір, суд зазначає, що згідно положень п. 8 ч. 3 ст. 2 КАС України, суд у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкті владних повноважень перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач при винесенні оскарженого наказу діяв з порушенням принципу пропорційності без врахування позитивної службової характеристики позивача та відсутності за ним дисциплінарних стягнень, застосувавши до останнього найсуворіший вид дисциплінарного стягнення - звільнення, який може застосовуватися тільки у крайніх випадках, коли дисциплінарне порушення містить ознаки саме такого порушення, а інші заходи дисциплінарного стягнення є недостатніми чи попереднє їх вжиття не дало бажаного результату.

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуваний наказ про звільнення позивача за порушення присяги державного службовця є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач підлягає поновленню на раніше займаній посаді із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Доводи апеляційної скарги Одеської митниці ДФС висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Одеська митниця ДФС, з посиланням на п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», зазначає, що при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час, тоді як судом першої інстанції, при вирішенні спору, вказану обставину не враховано.

Колегія суддів не бере до уваги такі доводи апелянта, оскільки викладені в п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснення були зроблені з урахуванням вимог закону, зокрема частини третьої статті 117 КЗпП України, яку виключено на підставі Закону України N3248-IV від 20 грудня 2005 року.

До аналогічного висновку щодо відсутності підстав для зменшення розміру компенсації заробітної плати за час вимушеного прогулу дійшов Верховний Суд України у постанові від 25 травня 2016 року по справі № 6-511цс16.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: Т.М. Танасогло

Суддя: О.В. Яковлєв