Справа № 818/1729/16
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 р. Справа № 818/1729/16

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_3, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

В с т а н о в и л а:

23 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправними дії відповідача - головного інспектора будівельного нагляду управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_3 (далі - відповідач 1, головний інспектор) щодо не проведення перевірки за його заявою від 27 вересня 2016 року, просить зобов'язати цього відповідача провести перевірку за його заявою. Також позивач просить зобов'язати відповідача Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області (далі - відповідач 2, УДАБІ у Сумській області) за наслідками проведеної відповідачем 1 перевірки та за його заявою про скасування реєстрації декларації від 27 вересня 2016 року прийняти рішення в порядку ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Позивач зазначає, що йому по праву власності належить квартира АДРЕСА_1 та, окрім іншого, частина сараю літ. «Г», які розташовані на земельній ділянці, площею 0,0108 га.

Власником квартири № 2 цього будинку був, нині померлий ОСОБА_5, який на відстані 0,6 м від стіни, належної йому частини сараю літ. «Г» збудував цегляну прибудову.

Позивач вважає, що такими діями ОСОБА_5 порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. 16 Закону України «Про основи містобудування, пунктів 3.25, 3.25а, таблицю 1 додатку 3.1 (обов'язків) «Протипожежні вимоги» ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, затвердженого наказом Державного комітету у справах містобудування і архітектури № 44 від 17 квітня 1992 року.

З'ясувавши зазначені обставини, 27 вересня 2016 року позивач звернувся до відповідача 2 із заявою про скасування реєстрації: Декларації про початок виконання будівельних робіт від 21 січня 2015 року та Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 02 лютого 2015 року, замовником яких був ОСОБА_5

Позивач вважає, отриману відповідь на його звернення, такою, що посвідчує протиправну бездіяльність відповідачів, та порушує його права.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що з огляду на положення Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 533), перевірка відповідності будівельним нормам, здійсненного ОСОБА_5 будівництва, не проводилась відповідачем обґрунтовано, у зв'язку зі смертю суб'єкта містобудування ОСОБА_5 Також судом враховано, що на момент здійснення виходу на місце будівництва об'єкту, спадкоємці не вступили в право спадщини. З урахуванням наведеного суд визначився про відсутність підстав для визнання протиправними дій головного інспектора будівельного нагляду управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_3 щодо не проведення перевірки та зобов'язання провести перевірку, за наслідками якої скасувати реєстрацію декларацій.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду та прийняте нове - про задоволення його адміністративного позову.

Скаржник зазначає, що спадщину після смерті ОСОБА_5, який помер 04 березня 2016 року, прийняв його син ОСОБА_4, що був присутнім при проведені законності виконання будівельних робіт та надавав відповідні документи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та третьої особи у справі ОСОБА_4, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) - підлягає частковому у скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 41 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції). Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Відповідно до п. 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є: < > звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства, < > .

Пунктами 16, 17 цього Порядку передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Частина друга ст. 39-1 Закону № 3038-VI передбачає, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Відповідно до п. 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Про скасування реєстрації декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування.

Після скасування реєстрації декларації замовник має право повторно подати її згідно з вимогами, встановленими законодавством.

З наведених норм законодавства слідує, що реєстрація декларації про готовність об'єкта до експлуатації може бути скасована лише у разі виявлення Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

У відповідності до п. 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Пунктом 11 вказаного Порядку передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: 1) безперешкодного доступу на місце будівництва об'єкта та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 7) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій; 8) отримувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Судом установлено, що на підставі звернення позивача ОСОБА_1 від 18 липня 2016 року та від 22 липня 2016 року наказом відповідача 2 від 08 вересня 2016 року № 976 призначено проведення позапланової перевірки об'єкту будівництва «Будівництво прибудови до квартири № 2 житлового будинку № 54 по вулиці Гетьмана Мазепи в м. Ромни, Сумської області».

Направлення для проведення перевірки № 453 від 01 серпня 2016 року отримано відповідачем 1 /а.с. 59/.

Судом установлено, що 08 серпня 2016 року відповідачем 1 із залученням представника відділу містобудування та архітектури Роменської міської ради була проведена позапланова перевірка домоволодіння АДРЕСА_2, за наслідками якої складений акт № 453.

Під час перевірки встановлено, що власником зазначеного домоволодіння є гр. ОСОБА_5, який помер (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 04 березня 2016 року). На момент перевірки син померлого власника ОСОБА_4, який не вступив в право спадщини, надав до перевірки документи на ім'я батька: свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05 березня 2015 року, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2, державний акт на право власності на земельну ділянку /а.с. 59, 60/.

За висновками відповідача 1, викладеними в Акті перевірки № 453 від 08 серпня 2016 року провести перевірку на даний час неможливо, оскільки на момент здійснення заходу спадкоємці ОСОБА_5 не вступили в право спадщини.

27 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до УДАБІ у Сумській області із заявою про скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт від 21 січня 2015 року за № СМ01 та про скасування реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 02 лютого 2015 року за № СМ06, обґрунтовуючи своє звернення наявністю фактів, які, на його думку, свідчать про те, що проектна документація на реконструкцію квартири № 2 в житловому будинку № 54 по вулиці Гетьмана Мазепи в м. Ромни (власником якою був ОСОБА_4.) не виготовлялась, технічний нагляд за реконструкцією цієї квартири не здійснювався, тощо /а.с. 12-13/.

У відповідь на звернення позивача листом від 26 жовтня 2016 року за № 40-1018/3820-16 відповідач 2 повідомив позивача про те, що попередній власник земельної ділянки та об'єкта нерухомого майна помер, спадкоємці останнього не вступили в право спадщини, перевірку за його заявою проведено не було з підстав, встановлених п. 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

24 жовтня 2016 року між спадкоємцями померлого ОСОБА_5 укладений Договір про поділ спадкова майна /а.с. 94/.

Свідоцтво про право на спадщину за законом (квартира АДРЕСА_2, 7/25 частки земельної ділянки, загальним розміром 0,0715 га, кадастровий номер) отримано ОСОБА_4 20 квітня 2017 року /а.с. 157-164/.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача 1 по не проведенню перевірки за його заявою від 27 вересня 2016 року та про зобов'язання провести таку перевірку, колегія суддів зазначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 1, ч. 5 ст. 1269 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною першою ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю стосовно нерухомого майна, що є спадковим майном.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 сплив 16 вересня 2016 року.

Із матеріалів справи вбачається, що з 17 вересня 2016 року відповідачами по справі не вчинено жодних дій щодо подальшої реалізації наказу УДАБІ у Сумській області від 08 вересня 2016 року № 976 про проведенню позапланової перевірки об'єкту будівництва «Будівництво прибудови до квартири № 2 житлового будинку № 54 по вулиці Гетьмана Мазепи в м. Ромни, Сумської області». Відповідачем 1 не ініційовані питання щодо зупинення перевірки до спливу шестимісячного терміну із дня відкриття спадщини внаслідок смерті ОСОБА_5, відповідно, - щодо поновлення дій по проведенню перевірки. В свою чергу, відповідачем 2 не здійснений контроль за повним і фактичним виконанням наказу від 08 вересня 2016 року № 976.

Згідно з частиною 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Крім того, згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, колегія судді вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 шляхом визнання протиправними дій відповідача 1 щодо не проведення перевірки за зверненнями позивача на підставі наказу УДАБІ у Сумській області від 08 вересня 2016 року № 976 та зобов'язання УДАБІ у Сумській області провести таку перевірку.

Оскільки вищезазначені норми матеріального права залишені судом поза увагою, з підстав, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, колегія суддів, частково задовольняючи апеляційну скаргу, скасовує постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року в частині, якою судом відмовлено в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_3 щодо не проведення перевірки за його зверненням та про зобов'язання провести перевірку.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги в іншій частині вимог, оскільки за фактом не проведення відповідачами позапланової перевірки об'єкта будівництва - прибудови до квартири АДРЕСА_2, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язати відповідача УДАБІ у Сумській області за наслідками проведеної відповідачем 1 перевірки та за його заявою про скасування реєстрації декларації від 27 вересня 2016 року прийняти рішення в порядку ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» такими, що заявлені передчасно.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

Відповідно до ч.ч. 1 та 6 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1). Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 6).

Судом установлено, що 21 грудня 2016 року за квитанцією № 0.0.674703416.1 /а.с. 3/ за подання адміністративного позову позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1 102,40 грн., за подання апеляційної скарги позивачем по квитанції № 0.0.734527345.1 від 27 березня 2017 року сплачений судовий збір у розмірі 1 214,00 грн. /а.с. 135/.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УДАБІ у Сумській області на користь позивача ОСОБА_1 1 158,20 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 11, 55, 94, 184, 195, 196 , 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року скасувати в частині відмови в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_3 щодо не проведення перевірки за заявою про скасування реєстрації декларацій від 27 вересня 2016 року та про зобов'язання провести перевірку з прийняттям нового судового рішення, яким

Визнати протиправними дії головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_3 щодо не проведення перевірки за зверненнями позивача на підставі наказу УДАБІ у Сумській області від 08 вересня 2016 року № 976.

Зобов'язати Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області провести перевірку на підставі наказу УДАБІ у Сумській області від 08 вересня 2016 року № 976.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області на користь позивача ОСОБА_1 1 158 (одна тисяча сто п'ятдесят вісім) гривен 20 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мельнікова Л.В.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Донець Л.О.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 12 червня 2017 року.