Справа № 2а/0470/9956/12
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а/0470/9956/12

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2017 року

справа № 2а/0470/9956/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: – не з’явився,

відповідача: – не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мега-Дизайн»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2012 року

у справі №2а/0470/9956/12

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мега-Дизайн»

до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,–

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2012 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Мега-Дизайн» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту встановлення обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2014 року задоволено апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мега-Дизайн», скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2012 року та задоволено позовні вимоги.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 лютого 2017 року частково задоволено касаційну скаргу Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2014 року, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з’явилися. Відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

До Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, електронною поштою, надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Мега-Дизайн» про перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв’язку з направленням у відрядження з 29 травня 2017 року строком на 14 днів керівника товариства за кордон, та подана копія наказу відповідного змісту.

Вказана заява не скріплена електронно-цифровим підписом.

Підпунктом 2.2.18 пункту 2.2 Інструкції з діловодства в адміністративних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №174 визначено, що для підтвердження офіційного статусу документів, отриманих електронною поштою, не скріплених електронно-цифровим підписом, або отриманих каналами факсимільного зв'язку, повинні бути надані (надіслані) їх оригінали. До підтвердження оригіналами такі документи мають статус інформаційних.

Оригінал заяви про перенесення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходив.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає, що не є поважною причиною для неприбуття у судове засідання та відкладення розгляду справи, перебування у відрядженні представника юридичної особи за відсутності доказів вибуття у відрядження та того, що цей представник є єдиним, чи у юридичної особи відсутня реальна можливість залучити інших фахівців права для представництва інтересів у суді.

Відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як підтверджується матеріалами справи, Західно-Донбаською об’єднаною державною податковою інспекцією Дніпропетровської області Державної податкової служби проведено планову виїзну документальну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Мега-Дизайн», у тому числі валютного законодавства за період з 01 жовтня 2009 року по 31 грудня 2011 року, за результатами якої складено акт №11/22-2/33459556 від 02 квітня 2012 року (а.с. 17-42).

Відповідно до висновків акту, перевіркою, зокрема, встановлено порушення вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме не забезпечено своєчасне надходження валютної виручки за експортними контрактами.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач обґрунтовано нарахував штрафні санкції за порушення строків надходження валютної виручки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності – з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики. При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента. Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Частинами 1-4 статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачено, що порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Отже, підставою для зупинення строків, передбачених статтями 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», є факт прийняття до розгляду Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків – рішення суду про задоволення позову.

Згідно з положеннями підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, значення суми податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум, зокрема, пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Як підтверджується матеріалами та фактичними обставинами справи, відповідачем нарахована пеня за порушення термінів розрахунків за 3 зовнішньоекономічними договорами/контрактами: №20/01-В від 20 січня 2010 року та №07/03 від 04 березня 2009 року укладених між позивачем та закритим акціонерним товариством «Энерго ЖБИ»; № №28/09 від 28 жовтня 2009 року, укладеного з закритим акціонерним товариством «Энерго Сталь».

Так, на виконання контракту №20/01-В від 20 січня 2010 року, укладеного між позивачем та закритим акціонерним товариством «Энерго ЖБИ» (Російська Федерація), позивачем експортовано металоконструкції до електроопор лінії електропередач на загальну суму 6133580 російських рублів.

Граничні строки надходження виручки в іноземній валюті настали 02 вересня 2010 року на суму 1890879,90 російських рублів та 19 серпня 2010 року на суму 562552 російських рублів.

Попередньою документальною невиїзною позаплановою перевіркою позивача (акт №613/22/333459556 від 19 листопада 2010 року) з питань дотримання вимог валютного законодавства за період до 19 листопада 2010 року при взаємовідносинах з закритим акціонерним товариством «Энерго ЖБИ» під час виконання умов договору №20/01-В від 20 січня 2010 року встановлено порушення щодо не отримання виручки в іноземній валюті на суму 2453432 російських рублів.

Проведеною у квітні 2012 року перевіркою встановлено, що стан дебіторської заборгованості по договору №20/01-В від 20 січня 2010 року з дати попередньої документальної позапланової перевірки – 19 листопада 2010 року, не змінився та станом на 31 грудня 2011 року (кінець періоду, що перевірявся) склав 2453432 російських рублів.

14 жовтня 2010 року товариство з обмеженою відповідальності «Мега-Дизайн» звернулося до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовною заявою про стягнення з нерезидента – закритого акціонерного товариства «Энерго ЖБИ», 2513160,84 російських рублів, у тому числі 1890880 російських рублів вартості поставленої металопродукції по контракту від 20 січня 2010 року №20/01-В, що підтверджується копіями позовної заяви вх.№5706 від 14 жовтня 2010 року, постанови суду про прийняття справи до провадження від 14 жовтня 2010 року (а.с. 45, 48-51).

30 червня 2011 року Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України ухвалив рішення, яким стягнув з закритого акціонерного товариства «Энерго ЖБИ» 1318904 російських рублів, проте у задоволенні вимог про стягнення основного боргу у сумі 1134528 російських рублів – відмовив.

05 серпня 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю «Мега-Дизайн» звернулося до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовом до закритого акціонерного товариства «АВС Трейд» (Російська Федерація), з урахуванням угоди про переведення боргу, про стягнення заборгованості у розмірі 1343198,26 російських рублів, у тому числі заборгованості за поставлену металопродукцію 1134528 російських рублів.

19 січня 2012 року Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України (справа АС №238р/2011) прийнято рішення про стягнення з закритого акціонерного товариства «АВС Трейд» на користь товариства з обмеженою діяльністю «Мега-Дизайн» заборгованості, у тому числі борг за поставлену металопродукцію 1134528 російських рублів.

Отже, відповідачем нараховано пеню за періоди:

1) з 20 листопада 2010 року по 03 березня 2011 року на суму заборгованості 562552 російських рублів.

Кількість днів прострочення надходження коштів з 20 листопада 2010 року по 03 березня 2011 склала 104 дні.

2) з 14 жовтня 2010 року по 04 серпня 2011 року на суму заборгованості 1134528 російських рублів (граничний строк надходження коштів у сумі 1890879,90 російських рублів настав 02 вересня 2010 року).

Таким чином, пеня нарахована від дати подання першого позову 14 жовтня 2010 року на суму основного боргу 1890879,90 російських рублів, в задоволенні якого судом було відмовлено 30 червня 2011 року на суму основного боргу 1134528 російських рублів та до дати подання другого позову 05 серпня 2011 року щодо стягнення заборгованості за поставлену продукцію, який повністю задоволений судом.

Кількість днів прострочення сплати коштів з 14 жовтня 2010 року по 03 березня 2011 року склала 295 днів.

Також, за експортним договором №07/03 від 04 березня 2009 року, укладеному між позивачем та закритим акціонерним товариством «Энерго ЖБИ» (Російська Федерація), товариством з обмеженою відповідальністю «Мега-Дизайн» не отримано в установлені законом строки валютну виручку у сумі 3119627,60 російських рублів (або 778440,68 гривень за курсом Національного банку України).

Попередньою перевіркою (акт від 19 листопада 2010 року №613/22-33459556), станом на 19 листопада 2010 року встановлена дебіторська заборгованість по розрахункам із закритим акціонерним товариством «Энерго ЖБИ» у сумі 3119627,60 російських рублів.

Граничні строки надходження валютної виручки настали 08 вересня 2010 року – для суми заборгованості 920674,60 російських рублів та 12 вересня 2010 року – для суми 2198953 російських рублів.

Проведеною у квітні 2012 року перевіркою встановлено, що сума дебіторської заборгованості по договору від 04 березня 2009 року №07/03 з дати проведення попередньої документальної перевірки не зменшилася, станом на 31 грудня 2011 року (кінець періоду, що перевірявся) дебіторська заборгованість склала 3119627,60 російських рублів.

14 жовтня 2010 року товариство з обмеженою відповідальністю «Мега-Дизайн» звернулося до Міжнародного комерційного Арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовом про стягнення з закритого акціонерного товариства «Энерго ЖБИ», зокрема, вартості поставленої металопродукції у сумі 4878349 російських рублів, що підтверджується копіями позовної заяви вх.№5707 від 14 жовтня 2010 року, постанови суду про прийняття справи до провадження від 14 жовтня 2010 року (а.с. 46, 57-60).

20 травня 2011 року позивачем надано до Міжнародного комерційного Арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України змінену позовну заяву про стягнення з закритого акціонерного товариства «ЭнергоЖБИ», зокрема, заборгованості за поставлену металопродукцію у сумі 1168288 російських рублів, та, з урахуванням угоди про переведення боргу, з закритого акціонерного товариства «АВС Трейд» (Російська Федерація) 1951339,60 російських рублів основного боргу.

20 червня 2011 року Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України (справа АС №297р/2010) прийняв рішення про зобов'язання закритого акціонерного товариства «АВС Трейд» сплатити товариству з обмеженою відповідальністю «Мега-Дизайн»: суму основного боргу – 1951339,60 російських рублів, а також суму арбітражних витрат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

05 серпня 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю «Мега-Дизайн» звернулося до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовом до закритого акціонерного товариства «АВС Трейд» про стягнення заборгованості, у тому числі за основним боргом 1168288 російських рублів.

19 січня 2012 року Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України (справа АС №237р/2011) прийнято рішення про стягнення з закритого акціонерного товариства «АВС Трейд» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мега-Дизайн» заборгованості, у тому числі боргу за поставлену продукцію – 1168288 російських рублів.

Отже, відповідачем нараховано пеню за період з 14 жовтня 2010 року по 04 серпня 2011 року на суму заборгованості 1168288 російських рублів.

Таким чином, пеня нарахована з дня подання першого позову 14 жовтня 2010 року та на суму вимог про стягнення 1168288 російських рублів основного боргу у задоволенні яких відмовлено судом 20 червня 2011 року до дати подання другого позову – 05 серпня 2011 року, який 19 січня 2012 року задоволений судом.

Кількість днів прострочення надходження коштів з 14 жовтня 2010 року по 04 серпня 2011 року склала 295 дні.

Крім того, за експортним договором від 28 жовтня 2009 року №28/09-п, укладеним між позивачем та закритим акціонерними товариством «Энерго Сталь» (Російська Федерація), товариством з обмеженою відповідальністю «Мега-Дизайн» не отримано в установлені законом строки валютну виручку у сумі 7076419,53 російських рублів.

Попередньою перевіркою (акт №456/22/33459556 від 09 вересня 2010 року) встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю «Мега-Дизайн» не отримана валютна виручка у сумі 7076419,53 російських рублів в установлені законом строки.

Проведеною у квітні 2012 року перевіркою встановлено, що дебіторська заборгованість по договору від 28 жовтня 2009 року №28/09-п з дати проведення попередньої перевірки не змінилася та станом на 31 грудня 2011 року (кінець періоду, що перевірявся) складає 7076419,53 російських рублів.

Граничні строки надходження валютної виручки настали: 16 травня 2010 року – для суми 633799,90 російських рублів; 02 червня 2010 року – 1143208,06 російських рублів, 08 червня 2010 року – 1101480,96 російських рублів, 23 червня 2010 року – 451747,45 російських рублів, 26 червня 2010 року – 567733,75 російських рублів, 10 липня 2010 року – 1119661,78 російських рублів, 24 липня 2010 року – 1042075,18 російських рублів, 25 липня 2010 року – 575933,48 російських рублів, 27 липня 2010 року – 440778,97 російських рублів.

14 жовтня 2010 року товариство з обмеженою відповідальністю «Мега-Дизайн» звернулося до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовною заявою про стягнення заборгованості з закритого акціонерного товариства «Энерго Сталь» за договором №28/09-п від 28 жовтня 2009 року у тому числі 7546055,43 російських рублів основної заборгованості за поставлений товар, що підтверджується копіями позовної заяви вх.№5708 від 14 жовтня 2010 року, постанови суду про прийняття справи до провадження від 14 жовтня 2010 року (а.с. 46, 52-56).

30 червня 2011 року Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України прийнято рішення (справа АС №296р/2010), з урахуванням угоди про переведення боргу, про зобов'язання закритого акціонерного товариства «АВС Трейд» сплатити товариству з обмеженою відповідальністю «Мега-Дизайн» борг, у тому числі 7076419,43 російських рублів вартості поставленої продукції.

Отже, відповідачем нараховано пеню за період з 10 вересня 2010 року по 13 жовтня 2010 року на суму заборгованості 7076419,53 російських рублів.

Таким чином, пеня нарахована з наступного дня від дати попереднього акту перевірки, тобто від 10 вересня 2010 року у зв’язку з тим, що за періоди порушення строків розрахунків до цієї дати, відповідачем вже нараховувалася пеня, та до дати подання позову до суду 14 жовтня 2010 року про стягнення заборгованості з нерезидента, що у подальшому задоволений судом.

З огляду на викладене, відповідачем до розрахунку розміру пені за встановленими порушеннями:

- не включалися періоди з дати прийняття позовів до розгляду Міжнародним комерційним Арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України, за якими суд у подальшому приймав рішення про задоволення вимог, як вставлено частиною 4 статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»;

- включалися періоди з дати подання позовів до Міжнародного комерційного Арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, за якими суд у подальшому приймав рішення про відмову в їх задоволенні та на суму боргу у стягненні, якої судом відмовлялося, до дати подання наступного позову, що не суперечить положенням частини 3 статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Доводи позивача, що відповідачем при винесенні податкового повідомлення-рішення порушені вимоги частини 2 статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» є необґрунтованими, оскільки положення частини 2 цієї статті щодо зупинення строків та несплати пені за їх порушення у зв’язку з прийняттям судом позову про стягнення з нерезидента заборгованості реалізуються безпосередньо від наслідків розгулу судом таких позовів передбачених частинами 3 (наприклад, відмова повна чи часткова у задоволенні позовних вимог) та 4 (задоволення позовних вимог) цієї статті.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції, зауважує, що зазначені податкові повідомлення-рішення приймалися за різні, відмінні одні від одних періодів прострочення надходження виручки в іноземній валюті.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв’язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,–

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мега-Дизайн» – залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2012 року – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим