Справа № 808/3231/16
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2017 рокусправа № 808/3231/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року

у справі за позовом Запорізькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Державного навчального закладу "Запорізький професійний ліцей" про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках та вилучення готівки,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що підстави для нарахування та стягнення з відповідача податкового боргу у податкового органу в даному випадку відсутні, оскільки вимога відповідачу направлялася в 2009 році, ця вимога була визнана судом безпідставною, а інших вимог позивач до відповідача не направляв.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач (Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на те, що в 2009 році відповідачу була направлена вимога, при цьому у відповідності до ст. 59.5 ПКУ, у разі коли у платника податків, якому надіслано податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, то погашенню підлягає вся сума податкового боргу.

Представником відповідача (Державним навчальним закладом "Запорізький професійний ліцей") надано до апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу, згідно яких просить, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що вимога, направлена в 2009 році, визнана судом безпідставною, а інших вимог податковий орган більше не направляв.

Представники відповідача (Піскун Т.В., Подсвірова Н.С.) у судовому засіданні (кожен окремо) проти апеляційної скарги заперечили, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. Надано пояснення аналогічні, викладеним в запереченнях проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, станом на день подання позову до суду у відповідача наявний податковий борг по земельному податку з юридичних осіб в сумі 27112,09 грн.

Податковий борг виник на підставі наступного:

- Подання до ДПІ податкової декларації з плати за землю № від 19.02.2013 р. (термін сплати 30.11.2013, 30.12.2013, 30.01.2014) на загальну суму 1923,97 грн.

- Подання до ДПІ податкової декларації з плати за землю № від 05.02.2014 р. (термін сплати 02.03.2014, 30.03.2014, 30.04.2014, 30.05.2014, 30.06.2014, 30.07.2014, 30.08.2014, 30.09.2014, 30.10.2014, 30.11.2014, 30.12.2014, 30.01.2015) на загальну суму 7695,76 грн.

- Подання до ДПІ податкової декларації з плати за землю № від 16.02.2015 р. (термін сплати 02.03.2015, 30.03.2015, 30.04.2015, 30.05.2015, 30.06.2015, 30.07.2015, 30.07.2015, 30.08.2015, 30.09.2015, 30.10.2015, 30.11.2015, 30.12.2015, 30.01.2016) на загальну суму 9612,04 грн.

- Подання до ДПІ податкової декларації з плати за землю № від 18.02.2016 р. (термін сплати 01.03.2016, 30.03.2016, 30.04.2016, 30.05.2016, 30.06.2016, 30.07.2016, 30.08.2016, 30.09.2016) на загальну суму 7880,32 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Податкового кодексу України

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Підпунктом 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (далі - ПК України) передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 14.1.175. п.14.1. ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку.

У зв'язку з наявністю у відповідача податкового боргу по земельному податку ДПІ вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Платнику податків рекомендованим листом з повідомленням була направлена податкова вимога № 2/494 від 09.06.2009 р. на суму 7073,23 грн.

Однак, відповідно до наданих відповідачем до суду бухгалтерської довідки (відомості перерахувань земельного податку) та банківськими документами про сплату податку вимоги позивача спростовуються.

Крім того, відповідачем самостійно задекларовано 26305,90 грн. зі сплати земельного податку (з урахуванням уточнення від 17.06.2015 № до податкової декларації) та сплачено 27634,57 грн. Позивачем при розрахунку заявленої суми у позові не було враховано уточнюючого розрахунку до податкової декларації зі сплати податку за землю за 2015 рік, яким було відкореговано зобов'язання у бік зменшення.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідач являє собою державний заклад, фінансування якого здійснюється за рахунок бюджету, у зв'язку з чим стягнення з такого підприємства податкової заборгованості повинно проводитися у відповідності до вимог ст. 96 ПК України, яка не передбачає такого виду стягнення податкової заборгованості, яким скористався позивач у даній справі.

Крім того, перший робочий день після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання за даним позовом, є 02.12.2013, а позивач у позові посилається на податкову вимогу № 2/494 від 09.06.2009, надіслану відповідачу у 2009 році, яка була визнана Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 08.02.2012 року безпідставною.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач у червні 2015 р. звертався із заявою про отримання акту звірки по земельному податку за 2015 рік. Підставою для даного звернення було отримання ухвали ВАСУ від 22.04.2015 по справі № 2а-9625/10/0870 про відмовлення у примусовому стягненні земельного податку. Незважаючи на це, позивачем в обліковій картці була збільшена заборгованість та нарахована пеня та штрафні санкції.

Не погодившись із збільшенням заборгованості, відповідач звернувся із заявою до ДПІ у Шевченківському районі. В отриманій відповіді від 07.08.2015 зазначалося, що заборгованість по сплаті земельного податку в КОР буде приведена у відповідність з урахуванням ухвали ВАСУ від 22.04.2015 по справі К/991/63182/12 (2а-9625/10/0870), але здійснено цього позивачем не було.

За правилами ч.ч. 1, 6 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак