Справа № 607/190/17
Суддя: Багрій Т. Я.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2017 Справа №607/190/17

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді Багрія Т.Я., з участю секретаря судового засідання Костинник О.П., в порядку ч.4 ст.122 КАС України у м.Тернополі в залі судуу відкритому судовому засіданні, розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Тернополіпро визнання незаконною і скасування постанови серії АР №179908 від 16 грудня 2016 року,-

встановив:

ОСОБА_1звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у м.Тернополів якому просить скасувати постанову серії АР №179908 від 16 грудня 2016 року про застосування до нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАПу виді штрафу в розмірі510 гривень. З позову слідує, що інспектор при складанні оскаржуваної постанови не прийняв до уваги його пояснення з приводу того, що він вимушено здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», щоб не завдати шкоди здоров'ю та майну інших учасників дорожнього руху, оскільки під час руху раптово відчув різкий біль у ділянці серця.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача двічі в судове засідання не з'являлася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи.

Відповідачем,в порядку п.5 ч.5 ст.107 КАС України, до початку судового засідання не подано письмові заперечення проти позову та докази, про що зазначено в ухвалі про відкриття провадження, яку йому надіслано.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 16 грудня 2016 року в 8 год. 56 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 ум.Тернополі по вул.Живова здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», порушивши вимоги п.17.1 Правил дорожнього руху.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху «вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху».

З долучених документів вбачається, що позивач є інвалідом 3-ої групи. Він 16 грудня 2017 року, тобто після вчинення адміністративного правопорушення звернувся за медичною допомогою до лікаря-кардіолога, про що свідчить виписка з медичної картки амбулаторного хворого і йому було надано таку допомогу.

Згідно з п.15.14 Правил дорожнього руху у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9.-9.11 цих правил.

Проте, відповідачем не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 не вживав всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - не діяв, згідно з вимогами пунктів 9.9.-9.11 цих правил.

Оскаржувана постанова містить неповний опис обставин встановлених під час її складання та немає належного мотивування. Тобто, за змістом вона не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

На підставі ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Для спростування позову і підтвердження вини позивача жодних належних і допустимих доказів визначених законом, в тому числі відео про яке вказано в постанові відповідачемсуду не надано.

Проаналізувавши наведене у сукупності суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.17.1 Правил дорожнього руху, але здійснив зупинку автомобіля, у зв'язку з різким погіршенням самопочуття, щоб уникнути завдання шкоди здоров'ю та майну інших учасників дорожнього руху.Також, суд враховує, що ОСОБА_1раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, у результаті події негативні наслідки не наступили.

У відповідності до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За наведених вище обставин суд прийшов до переконання, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначним, тому оскаржувану постанову необхідно визнати незаконною і скасувати, звільнити йоговід адміністративної відповідальності та накладення стягнення, обмежившись щодо нього заходом впливу у виді усного зауваження, провадження у справі закрити.

Керуючисьстаттями 9, 22, 251, 252, 280, 283, 284, 293КУпАП, 71, 76, 79, 86, 122, 158-163, 167, 171-2, 186 КАС України, суд,-

постановив:

Визнати незаконною і скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону УПП м.Тернопіль ДПП молодшого лейтенанта поліції Кащишин Алли Михайлівни серії АР №179908 від 16 грудня 2016 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень та звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП за малозначністю адміністративного правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС, а також прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій