Справа № 227/583/17
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Хоменко Д.Є.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року справа №227/583/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Ястребової Л.В., суддів: Блохін А.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2017 року у справі № 227/583/17 за позовом ОСОБА_2 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2017 року ОСОБА_2 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (надалі відповідач, Управління) про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру довічного грошового утримання судді у відставці з 88 % до 80 %, скасування розпорядження № 156131 від 26.01.2017 року про перерахунок розміру довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80 % та зобовязати відповідача зробити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 03 січня 2017 року у розмірі 88 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації Донецької області № 08-3159 від 20 грудня 2016 року з врахуванням фактично проведених вёиплат (а.с. 3-4).

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Добропільського об*єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо зменшення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 розміру довічного грошового утримання судді у відставці з 88% до 80%.

Скасовано розпорядження Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №156131 від 26.01.2017 р. про перерахунок ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 розміру довічного грошового утримання судді у відставці нарахування в розмірі 80%.

Зобовязано Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зробити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 03 січня 2017 року у розмірі 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації Донецької області №08-3159 від 20 грудня 2016 р., з врахуванням фактично проведених виплат (а.с. 78-82).

Відповідач із таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно до статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до стажу роботи на посаді судді зараховується лише робота на посадах: суддів судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражних судів; члена Вищої ради юстиції, вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному та відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Крім того, апелянт посилається на правову позицію Конституційного суду України, висловлену в рішенні від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 року, в якому мова також йде про зарахування до стажу лише роботу на посаді судді. Апелянт вказує, що Управлінням обраховано стаж судді, який не перевищує 20 років, у звязку з чим відсутні підстави для застосування іншої відсоткової ставки ніж 80 % від грошового утримання судді, тому що це суперечить нормам чинного законодавства. На думку апелянта, поняття «право на відставку судді» та питання «обрахунку органами пенсійного фонду щомісячного грошового утримання судді» є різними за своєю суттю і правовим походженням і не можуть ототожнюватися (а.с. 85-87).

Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач, ОСОБА_2 працював на посаді судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області з 1992 року.

Постановою Верховної Ради України № 2762-VI від 02 грудня 2010 року позивача звільнено з посади судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області узвязку з поданням заяви про відставку (а.с. 33-35).

Наказом голови Добропільського міськрайонного суду Донецької області № 48-к від 22 грудня 2010 року позивача звільнено з роботи у звязку з відставкою (а.с. 36).

Відповідно до розпорядження 156131 від 11.01.2011 року, позивачу з 30 грудня 2010 року призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 88% від його заробітку (а.с. 25).

03 січня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 5 про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з більшого заробітку (а.с. 6), надавши, при цьому довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 08-3159 вих. від 20.12.2017 року про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якої заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового отримання суддям у відставці згідно статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус судді» від 07.07.2010 року № 2453 склала 24800 грн., в тому числі: оклад - 16000 грн., доплата за вислугу років 50 % - 8000 грн., адміністративна посада 800 грн. (а.с.7).

Відповідно до розпорядження 156131 від 26.01.2017 року відповідачем зроблено перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці, але з розрахунку 80% від його заробітної плати (а.с. 9).

Крім того, відповідач надав позивачу лист № 16/Т-39-01-03 від 21.02.2017 року в якому повідомив, що пунктом 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що коли суддя іде у відставу, після набрання чинності цим законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 % суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 % суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону. Також, відповідач зазначив, що оскільки стаж роботи позивача на посаді судді складає 18 років 06 місяців 22 дні, розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці після перерахунку складає: з 01.01.2017 року - 10740,00 грн., з 05.01.2017 року 19840,00 грн. (а.с. 8).

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією із конституційних гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, зокрема для суддів у відставці - щомісячного довічного грошового утримання.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічне положення закріплено в ч. 6 ст. 47 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року про те, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Пунктом 11 розділу XIII «;Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 43 ЗУ «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-XII (в редакції, що діяла на день набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 07 липня 2010 року № 2453-VI), до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Як вже зазначалось вище, позивач, починаючи з грудня 2010 року знаходиться у відставці, внаслідок чого отримує щомісячне грошове утримання судді у відставці, у розмірі 88 % від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді (з урахуванням 24 року 06 місяців 05 днів стажу позивача).

У січні 2017 року відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача за його заявою. Внаслідок проведення зазначеного перерахунку, щомісячне грошове утримання позивача склало 80 % від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді (з розрахунку 18 років 6 місяців 22 дні стажу позивача). Тобто, при перерахунку грошового утримання позивача відповідачем не враховано стаж його роботи на посаді слідчого у кількості 2 роки 4 місяці 22 дні та 3 роки 6 місяців 24 дні на посаді прокурорсько-слідського складу.

Колегія суддів вважає, що, в даному випадку, період позивача на посаді слідчого та на посаді прокурорсько-слідського складу (05 років 11 місяць 16 днів) повинен був враховуватись відповідачем про проведенні відповідного перерахунку.

На переконання судової колегії, при первинному призначенні позивачу щомісячного довічного грошового утримання, відповідачем правомірно розраховано стаж на посаді суддів та визначено розмір відсотку від заробітної плати працюючого судді від якого розраховується довічне грошове утримання 88.

Крім того, слід враховувати, що Конституційний Суд України у Рішенні від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

До того ж, колегія суддів вказує, що рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 визначено, що суддя, який після виходу у відставку використовує конституційне право на працю, встановлене ст. 43 Основного Закону України, не може бути позбавлений гарантій незалежності судді, зокрема належного матеріального забезпечення судді у відставці (щомісячного довічного грошового утримання). Таким чином, положення абзаців першого, другого, третього, четвертого ч. 5 ст. 141 Закону № 2453 стосовно зменшення розміру/припинення виплати суддям у відставці щомісячного довічного грошового утримання на період їх роботи на певних посадах, виконанні іншої роботи не узгоджуються з конституційними гарантіями незалежності суддів, а тому суперечать ч. 1 ст. 126 Основного Закону України.

Таким чином, зміст рішення Конституційного Суду України №4-рп/2016 слід розуміти так, що неконституційними було визначені обмеження у виплаті довічного грошового утримання судді, який вийшов у відставку та реалізує своє право на працю на іншій посаді або тимчасово виконує іншу роботу, оскільки таке обмеження не відповідає конституційним гарантіям незалежності судді.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що на час виходу позивача у відставку чинне законодавство передбачало зарахування до стажу роботи період роботи на прокурорських посадах, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із стажу який складає - 24 років 06 місяців 05 днів та є підставою для перерахунку довічного грошового утримання, його збільшення з 80 відсотків до 88 відсотків.

Посилання апелянта на ту обставину, що відповідно до статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до стажу роботи на посаді судді зараховується лише робота на посадах: суддів судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражних судів; члена Вищої ради юстиції, вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному та відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону №2453 (в первісній редакції) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом, тобто, таке право не підлягає обмеженню, якщо воно вже набуте, ще до набрання чинності всього Закону №2453.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2017 року у справі № 227/583/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді А.А. Блохін

ОСОБА_3