Справа № 810/1056/17
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року (17:34 год.) м. Київ № 810/1056/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Водполімер" до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними дій та скасування рішення,

за участю представників сторін:

від позивача: Чабанов А.О., довіреність від 15.12.2015 №б/н,

від відповідача: не з'явився,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Водполімер" (далі також - позивач або ТОВ НВФ "Водполімер") з позовом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі також - відповідач або Бориспільська ОДПІ), в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області щодо присвоєння статусу "Не визнано як податкову звітність" таким уточнюючим розрахункам до податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробнича фірма "Водполімер":

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 16.02.2017 з додатком №5 за № від 16.02.2017 та додатком №2 за № від 16.02.2017;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 16.02.2017 з додатком №5 за № від 16.02.2017 та додатком № 2 за № від 16.02.2017;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 17.02.2017 з додатком №5 за № від 17.02.2017 та додатком №2 за № від 17.02.2017;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 17.02.2017 з додатком №5 за № від 17.02.2017 та додатком №2 за № від 17.02.2017;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 17.02.2017 з додатком №5 за № від 17.02.2017 та додатком №2 за № від 17.02.2017;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 17.02.2017 з додатком №5 за № від 17.02.2017 та додатком №2 за № від 17.02.2017;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 17.02.2017 з додатком №5 за № від 17.02.2017 та додатком №2 за № від 17.02.2017;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 17.02.2017 з додатком №5 за № від 17.02.2017 та додатком №2 за № від 17.02.2017;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 17.02.2017;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 17.02.2017.

2) скасувати рішення Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про присвоєння уточнюючим розрахункам до податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробнича фірма "Водполімер" статусу "Не визнано як податкову звітність", оформлене листом №1669/10/10-04-12-10 від 21.02.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позові зазначає, що у період з 16 лютого по 17 лютого 2017 року засобами електронного зв'язку в електронній формі подано уточнюючі розрахунки до податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий 2017 року.

Проте, Бориспільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області листом №1669/10/10-04-12-10 від 21.02.2017 повідомила позивача про те, що поданим уточнюючим розрахункам до податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий 2017 року присвоєно статус "Не визнано як податкову звітність", оскільки вони заповнені з порушенням пунктів 48.1 та 48.3 статті 48 Податкового кодексу України.

Разом з цим, позивач у позовній заяві вказав, що всі уточнюючі розрахунки до податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий 2017 року на момент їх подання складені відповідно до чинної форми, містять всі встановлені пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України обов'язкові реквізити та підписані у відповідності до підпункту 48.5.1. пункту 48.5 статті 48 Податкового кодексу України керівником підприємства, який безпосередньо веде бухгалтерський облік.

Також, позивач звернув увагу, що при прийнятті податкової звітності перевірці підлягає лише наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, що передбачено нормами чинного законодавства. Крім цього, Податковим кодексом України за порушення платником податків вимог ст. 48 ПК України передбачено прийняття податковим органом лише одного рішення - відмову у прийнятті податкової декларації.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що дії відповідача щодо присвоєння статусу "Не визнано як податкову звітність" уточнюючим розрахункам до податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий 2017 року є протиправними, а відповідне рішення відповідача, оформлене листом №1669/10/10-04-12-10 від 21.02.2017, про присвоєння уточнюючим розрахункам до податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий 2017 року статусу "Не визнано як податкову звітність" підлягає скасуванню, оскільки відповідач діяв не в межах наданих повноважень та не у спосіб, встановлений Податковим кодексом України.

Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с.128-129).

Так, в обґрунтування заперечень проти позову відповідачем зазначено, що ТОВ НВФ "Водполімер" було подано 10 уточнюючих розрахунків до податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий 2017 року. У свою чергу, листом від 21.02.2017 №1669/10/10-04-12-10 Бориспільське відділення Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області повідомило позивача, що подані уточнюючі розрахунки заповнені з порушенням п. 48.1. та 48.3. ст. 48 Податкового кодексу України, а тому їм присвоєно статус «не визнано як податкову звітність».

Відповідач звернув увагу, що відповідно до уточнюючих розрахунків, поданих позивачем, посаду головного бухгалтера не передбачено. Разом з тим, згідно відомостей ІС «Податковий блок» головним бухгалтером є Перін Віталій Аркадійович.

З огляду на зазначене, відповідач зазначив, що його дії повністю відповідають вимогам чинного законодавства та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судове засідання, призначене на 17.05.2017, з'явився представник позивача.

Відповідач у судове засідання 17.05.2017 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Разом з цим, матеріали справи містять клопотання представника відповідача б/н від 15.05.2017 про здійснення розгляду справи без його участі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши заперечення відповідача на адміністративний позов, розглянувши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Водполімер" (ідентифікаційний код: 24222805, місцезнаходження: 08300, Київська обл., місто Бориспіль, вулиця Запорізька, будинок 14-А) зареєстроване в якості юридичної особи Виконавчимм комітетом Бориспільської міської ради Київської області 04.06.1996, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №098235 (а.с.134), довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) серії АБ №534246 (а.с.135) та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.150-153).

ТОВ НВФ "Водполімер" зареєстроване платником податку на додану вартість 26.09.1997 за індивідуальним податковим номером 40, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість №100200137, виданого 19.02.2009 ( а.с.136).

31.01.2017 між Бориспільським відділенням (м. Бориспіль) Броварської ОДПІ та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Водполімер" був укладений договір про визнання електронних документів №1 (а.с.108-110), предметом якого, згідно з пунктом 1, є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Відповідно до пункту 2 розділу І договору він надає платнику податків можливість, а не зобов'язує його подавати до органів ДФС податкові документи у електронному вигляді, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 3 розділу ІІІ договору передбачено, що орган ДФС зобов'язаний: забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у термін, визначений законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку; забезпечити відправлення квитанцій на електронну адресу платника податків; забезпечити зберігання і конфіденційність отриманих в електронному вигляді податкових документів.

Також, у розділі VI договору про визнання електронних документів №1 від 31.01.2017 сторони обумовили, що зазначений договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.02.2017 позивачем в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - березень 2016 року (а.с.18-19), який було передано до ДФС України 16.02.2017 о 18:06:48 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.25).

У пакеті з уточнюючим розрахунком за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - березень 2016 року були подані додаток 5 (Д5) "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" (а.с.20), який було передано до ДФС України 16.02.2017 о 18:06:45 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.24) та додаток 2 (Д2) "Довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" (а.с.21), який було передано до ДФС України 16.02.2017 о 18:06:41 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.23).

Відповідно до квитанції №2 уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок як самостійний документ за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - березень 2016 року, доставлено до Бориспільського відділення (м. Борисп.) Броварської ОДПІ та зареєстровано у системі електронної звітності за № (а.с.22).

Також, 16.02.2017 позивачем в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - квітень 2016 року (а.с.26-27), який було передано до ДФС України 16.02.2017 о 18:15:16 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.33).

У пакеті з уточнюючим розрахунком за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - квітень 2016 року були подані додаток 2 (Д2) "Довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" (а.с.28), який було передано до ДФС України 16.02.2017 о 18:15:15 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.31) та додаток 5 (Д5) "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" (а.с.20), який було передано до ДФС України 16.02.2017 о 18:15:16 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.32).

У свою чергу, уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок як самостійний документ за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - квітень 2016 року, доставлено до Бориспільського відділення (м. Борисп.) Броварської ОДПІ та зареєстровано у системі електронної звітності за №, що підтверджується квитанцією №2 (а.с.30).

Крім цього, 16.02.2017 позивачем в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - травень 2016 року (а.с.34-35), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 12:48:29 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.41).

У пакеті з уточнюючим розрахунком за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - травень 2016 року ТОВ НВФ "Водполімер" були подані додаток 2 (Д2) "Довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" (а.с.36), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 12:48:29 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.39) та додаток 5 (Д5) "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" (а.с.37), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 12:48:24 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.40).

Згідно з наявною у матеріалах справи квитанцією №2 уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок як самостійний документ за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - травень 2016 року, доставлено до Бориспільського відділення (м. Борисп.) Броварської ОДПІ та зареєстровано у системі електронної звітності за № (а.с.38).

Також, 17.02.2017 позивачем в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - червень 2016 року (а.с.42-43), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 12:59:25 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.49).

У пакеті з уточнюючим розрахунком за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - червень 2016 року були подані додаток 2 (Д2) "Довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" (а.с.44), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 12:59:26 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.47) та додаток 5 (Д5) "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" (а.с.45), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 12:59:25 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.48).

Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок як самостійний документ за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - червень 2016 року був доставлений до Бориспільського відділення (м. Борисп.) Броварської ОДПІ та зареєстрований у системі електронної звітності за №, що підтверджується квитанцією №2 (а.с.46).

Крім цього, 17.02.2017 позивачем в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - липень 2016 року (а.с.50-51), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 13:44:36 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.57).

У пакеті з уточнюючим розрахунком за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - липень 2016 року ТОВ НВФ "Водполімер" були подані додаток 2 (Д2) "Довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" (а.с.52), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 13:44:44 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.55) та додаток 5 (Д5) "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" (а.с.53), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 12:59:25 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.56).

Відповідно до квитанції №2 уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - липень 2016 року як самостійний документ доставлено до Бориспільського відділення (м. Борисп.) Броварської ОДПІ та зареєстровано у системі електронної звітності за № (а.с.54).

Також, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ НВФ "Водполімер" в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку було подано 17.02.2017 уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - серпень 2016 року (а.с.58-59), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 13:51:13 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.64).

Разом із уточнюючим розрахунком за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - серпень 2016 року позивачем були подані додаток 2 (Д2) "Довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" (а.с.60), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 13:51:06 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.65) та додаток 5 (Д5) "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" (а.с.61), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 13:51:04 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.63).

Згідно з наявною у матеріалах справи квитанцією №2 уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - серпень 2016 року як самостійний документ доставлено до Бориспільського відділення (м.Борисп.) Броварської ОДПІ та зареєстровано у системі електронної звітності за № (а.с.62).

Крім цього, 17.02.2017 ТОВ НВФ "Водполімер" в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - вересень 2016 року (а.с.66-67), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 13:59:45 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.73).

У пакеті з уточнюючим розрахунком за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - вересень 2016 року позивачем були подані додаток 2 (Д2) "Довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" (а.с.68), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 13:59:37 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.71) та додаток 5 (Д5) "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" (а.с.69), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 13:59:39год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.72).

У свою чергу, уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - вересень 2016 року як самостійний документ доставлено до Бориспільського відділення (м. Борисп.) Броварської ОДПІ та зареєстровано у системі електронної звітності за №, що підтверджується квитанцією №2 (а.с.70).

Також, ТОВ НВФ "Водполімер" в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку було подано 17.02.2017 уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - жовтень 2016 року (а.с.74-75), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 14:15:08 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.81).

Разом із уточнюючим розрахунком за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - жовтень 2016 року позивачем були подані додаток 2 (Д2) "Довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" (а.с.76), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 14:15:12 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.79) та додаток 5 (Д5) "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" (а.с.77), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 14:15:12 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.80).

Відповідно до квитанції №2 уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - липень 2016 року як самостійний документ доставлено до Бориспільського відділення (м. Борисп.) Броварської ОДПІ та зареєстровано у системі електронної звітності за № (а.с.78).

Крім цього, 17.02.2017 ТОВ НВФ "Водполімер" в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - листопад 2016 року (а.с.82-83), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 15:18:08 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.85).

Згідно з наявною у матеріалах справи квитанцією №2 уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - листопад 2016 року як самостійний документ доставлено до Бориспільського відділення (м.Борисп.) Броварської ОДПІ та зареєстровано у системі електронної звітності за №(а.с.84).

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивачем в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку було подано 17.02.2017 уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - грудень 2016 року (а.с.86-87), який було передано до ДФС України 17.02.2017 о 15:19:04 год., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.89).

Відповідно до квитанції №2 уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - грудень 2016 року як самостійний документ доставлено до Бориспільського відділення (м. Борисп.) Броварської ОДПІ та зареєстровано у системі електронної звітності за № (а.с.88).

У свою чергу, листом Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області від 21.02.2017 №1669/10/10-04-12-10 (а.с.90) ТОВ НВФ "Водполімер" повідомлено про те, уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 16.02.2017), з додатком №5 (вх. від 16.02.2017), додатком №2 (вх. від 16.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 16.02.2017), з додатком №5 (вх. від 16.02.2017), додатком №2 (вх. від 16.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 17.02.2017), з додатком №5 (вх. від 17.02.2017), додатком №2 (вх. від 17.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 17.02.2017), з додатком №5 (вх. від 17.02.2017), додатком №2 (вх. від 17.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 17.02.2017), з додатком №5 (вх. від 17.02.2017), додатком №2 (вх. від 17.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 17.02.2017), з додатком №5 (вх. від 17.02.2017), додатком №2 (вх. від 17.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 17.02.2017), з додатком №5 (вх. від 17.02.2017), додатком №2 (вх. від 17.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 17.02.2017), з додатком №5 (вх. від 17.02.2017), додатком №2 (вх. від 17.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 17.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 17.02.2017) присвоєно статус «не визнано як податкова звітність».

Підставою для присвоєння статусу «не визнано як податкова звітність» слугувало те, що, як вказав відповідач у листі від 21.02.2017 №1669/10/10-04-12-10, вищевказані уточнюючі розрахунки з додатками заповнені з порушенням пунктів 48.1 та 48.3 статті 48 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями).

При цьому суд зазначає про те, що у листі відсутні конкретні посилання на порушення заповнення податкової звітності.

Вважаючи вказані дії Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області щодо присвоєння статусу "Не визнано як податкову звітність" уточнюючим розрахункам з додатками протиправними, а рішення, оформлене листом №1669/10/10-04-12-10 від 21.02.2017, неправомірним, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до ст.ст. 46 - 51 глави 2 Податкового кодексу України визначено поняття податкової звітності, порядок складання податкової декларації та подання її до контролюючих органів.

У силу вимог пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Виходячи з аналізу зазначеної норми, суд приходить до висновку, що уточнюючий податковий розрахунок подається платником податку до контролюючого органу та на його підставі здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, тобто уточнюючий розрахунок у розумінні п. 46.1 статті 46 Податкового кодексу України є різновидом податкової декларації.

Відповідно до пункту 46.5 статті 46 Податкового кодексу України форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У такому ж порядку встановлюються форми податкових декларацій з місцевих податків і зборів, що є обов'язковими для застосування їх платниками (податковими агентами). Форма декларації про майновий стан і доходи (податкової декларації) встановлюється з урахуванням особливостей, визначених пунктом 179.9 статті 179 цього Кодексу. Форма спрощеної податкової декларації, що передбачена пунктом 49.2 статті 49 цього Кодексу, та порядок переходу платників податків на подання такої декларації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Форма, порядок та строки подання митної декларації, а також порядок прийняття контролюючим органом митної декларації визначаються з урахуванням вимог митного законодавства України. Державні органи, які встановлюють відповідно до цього пункту форми податкових декларацій, зобов'язані оприлюднити такі форми для використання їх платниками податків.

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору (пункт 48.1 статті 48 ПК України).

Пунктом 48.2 статті 48 Податкового кодексу України встановлено, що обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Пунктом 48.3 ст. 48 даного Кодексу визначено перелік обов'язкових реквізитів податкової декларації. Він включає: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід'ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно з приписами п. 48.4 ст. 48 Податкового кодексу України, в окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період; дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій; ознака неприбутковості організації; повне найменування нерезидента; місцезнаходження нерезидента; назва та код держави резиденції нерезидента.

Суд звертає увагу, що до такої податкової звітності як уточнюючий розрахунок повинні застосовуватись загальні вимоги щодо подання податкової звітності.

У силу вимог пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

За змістом статті 102 Податкового кодексу України, строк давності становить 1095 календарних днів, який відраховується після настання останнього дня граничного строку подання податкової декларації.

Тобто законодавством, а саме Податковим кодексом України чітко визначено право платника податків на самостійне виправлення помилок, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, шляхом надіслання уточнюючого розрахунку протягом 1 095 днів.

Згідно з п. 49.3 ст. 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 14.06.2012 №516, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова звітність) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом, у випадках, визначених Кодексом) контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків, у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова звітність складається та надсилається до ЦОЕЗ в електронному вигляді з накладанням ЕЦП засобами телекомунікаційного зв'язку без додання роздрукованих оригіналів на паперових носіях.

За відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом ведення та захисту податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію. За відповідність інформації у базах податкової звітності даних податкових документів, наданих платником податків, несуть відповідальність підрозділи ведення та захисту податкової звітності.

Крім цього, суд звертає увагу, що Додатком №1 до наказу ДПА України від 03.05.2006 №242 (у редакції наказу Міндоходів від 09.10.2013 №561) «Формат (стандарт) електронного документа звітності платників» передбачено, що звітність може подаватись в електронному вигляді за умови дотримання Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронний цифровий підпис» та вимог цього наказу. Документ вважається поданим лише після отримання підписаного підтвердження з органів доходів і зборів.

З фізичної точки зору кожний документ звітності є файлом, що містить інформацію лише щодо одного звіту, перерахунку, декларації, додатка до декларації тощо. Документи можуть подаватись як окремими файлами, так і пакетом.

Пакет звітних документів - це певний перелік документів одного типу чи різних типів, що подаються суб'єктом в одному звітному періоді. Пакет повинен містити основний документ звітності та необхідні додатки до нього. Фізично пакетом документів є набір XML-файлів, які називаються згідно з форматом (стандартом) електронної звітності.

Практична реалізація процедури прийняття податкової декларації визначається пунктами 49.8 та 49.9 статті 49 Податкового кодексу України.

Пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що стадія прийняття податкової декларації контролюючим органом є, по суті, формальним рівнем податкового контролю, під час якого працівник податкового органу здійснює візуальну перевірку декларації та її аналіз за формальними ознаками. При цьому підставою для невизнання податкової декларації податковою звітністю є такі дефекти її заповнення, які впливають на порядок адміністрування податку.

Пунктом 49.9 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Отже, процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою контролюючого органу фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 Податкового кодексу України; 2) реєстрації податкової декларації у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Як встановлено судом, ТОВ НВФ «Водполімер» до Бориспільської ОДПІ було подано:

1. уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками №2 та №5, за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - березень 2016 року, який отриманий контролюючим органом 16.02.2017, що підтверджено квитанцією про отримання;

2. уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками №2 та №5 за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - квітень 2016 року, який отриманий контролюючим органом 16.02.2017, що підтверджено квитанцією про отримання;

3. уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками №2 та №5 за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - травень 2016 року, який отриманий контролюючим органом 17.02.2017, що підтверджено квитанцією про отримання;

4. уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками №2 та №5 за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - червень 2016 року, який отриманий контролюючим органом 17.02.2017, що підтверджено квитанцією про отримання;

5. уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками №2 та №5 за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - липень 2016 року, який отриманий контролюючим органом 17.02.2017, що підтверджено квитанцією про отримання;

6. уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками №2 та №5 за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - серпень 2016 року, який отриманий контролюючим органом 17.02.2017, що підтверджено квитанцією про отримання;

7. уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками №2 та №5 за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - вересень 2016 року, який отриманий контролюючим органом 17.02.2017, що підтверджено квитанцією про отримання;

8. уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками №2 та №5 за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - жовтень 2016 року, який отриманий контролюючим органом 17.02.2017, що підтверджено квитанцією про отримання;

9. уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - листопад 2016 року, який отриманий контролюючим органом 17.02.2017, що підтверджено квитанцією про отримання;

10. уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період лютий 2017 року, а звітний (податковий) період, що уточнюється - грудень 2016 року, який отриманий контролюючим органом 17.02.2017, що підтверджено квитанцією про отримання, які відповідають встановленій формі та містять усі дані, передбачені статтею 48 Податкового кодексу України.

Також, суд зазначає, що форма уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок станом на час подання таких розрахунків була затверджена наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 25 травня 2016 року № 503).

Судом досліджено питання відповідності форм уточнюючих розрахунків за лютий 2017 року, що подані 16.02.2017 та 17.02.2017, формі, затвердженій наказом №21 від 28.01.2016, та встановлено, що вказані розрахунки повністю відповідають вимогам форми, чинної на час їх подання.

Крім цього, пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Відповідно до підпункту 49.11.1 пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови протягом п'яти робочих днів з дня її отримання, у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених правових норм, перелік підстав для відмови контролюючого органу від прийняття податкової декларації, визначений положеннями ст. 48, 49 Податкового кодексу України, є вичерпним, а, відтак, неприйняття податкової декларації з інших підстав податковим законодавством не передбачено, а тому забороняється.

Як свідчать матеріали справи, листом Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області від 21.02.2017 №1669/10/10-04-12-10 повідомила позивача про те, що уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 16.02.2017), з додатком №5 (вх. від 16.02.2017), додатком №2 (вх. від 16.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 16.02.2017), з додатком №5 (вх. від 16.02.2017), додатком №2 (вх. від 16.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 17.02.2017), з додатком №5 (вх. від 17.02.2017), додатком №2 (вх. від 17.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 17.02.2017), з додатком №5 (вх. від 17.02.2017), додатком №2 (вх. від 17.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 17.02.2017), з додатком №5 (вх. від 17.02.2017), додатком №2 (вх. від 17.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 17.02.2017), з додатком №5 (вх. від 17.02.2017), додатком №2 (вх. від 17.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 17.02.2017), з додатком №5 (вх. від 17.02.2017), додатком №2 (вх. від 17.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 17.02.2017), з додатком №5 (вх. від 17.02.2017), додатком №2 (вх. від 17.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 17.02.2017), уточнюючому розрахунку за лютий 2017 року (вх. від 17.02.2017) присвоєно статус «не визнано як податкова звітність», що за змістом та формою не передбачено Податковим кодексом України, однак дає суду підстави для висновку, що фактично це є відмовою контролюючого органу у прийнятті уточнюючих розрахунків із додатками.

Суд зазначає, що невизнання відповідачем уточнюючих розрахунків до податкових декларацій з податку на додану вартість із додатками за лютий 2017 року із додатками №2 та №5 податковою звітністю суперечить положенням пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України, оскільки у разі подання платником податків уточнюючих розрахунків, заповнених з порушенням вимог податкового законодавства, контролюючий орган зобов'язаний відмовити у прийнятті таких уточнюючих розрахунків, а не приймати рішення про невизнання їх податковою звітністю. Суд звертає увагу, що причиною невизнання податковою звітністю уточнюючих розрахунків та додатків, відповідач вказує лише порушення позивачем вимог пунктів 48.1 та 48.3 статті 48 Податкового кодексу України.

Разом з цим, як вбачається зі змісту заперечень відповідача, відповідно до уточнюючих розрахунків, поданих ТОВ НВФ «Водполімер», посаду головного бухгалтера не передбачено. Разом з тим, згідно відомостей ІС «Податковий блок» головним бухгалтером є Перін Віталій Аркадійович. З огляду на зазначене, уточнюючі розрахунки, подані до Бориспільської ОДПІ, заповнені з порушенням вимог пунктів 48.1 та 48.3 статті 48 Податкового кодексу України.

За змістом підпункту 48.5.1 пункту 48.5 статті 48 ПК України податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Аналіз наведеної норми приводить до висновку про те, що у разі відсутності на підприємстві особи, відповідальної за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації, то відсутні підстави для заповнення даних про таку особу.

Крім цього, суд звертає увагу, що законодавством регламентовано вимоги, яким повинна відповідати податкова декларація (уточнюючий розрахунок) для її прийняття і реєстрації відповідним контролюючим органом, однією з яких є наявність в ній такого обов'язкового реквізиту як підпис особи, відповідальної за ведення бухгалтерського обліку платника податків та подання його податкової звітності до контролюючого органу.

Частиною 4 статті 8 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із змінами та доповненнями визначено, що для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно обирає форми його організації: введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером; користування послугами спеціаліста з бухгалтерського обліку, зареєстрованого як підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи; ведення на договірних засадах бухгалтерського обліку централізованою бухгалтерією або аудиторською фірмою; самостійне ведення бухгалтерського обліку та складання звітності безпосередньо власником або керівником підприємства. Ця форма організації бухгалтерського обліку не може застосовуватися на підприємствах, звітність яких повинна оприлюднюватися, та в бюджетних установах.

Завдання та функціональні обов'язки бухгалтерських служб, повноваження керівника бухгалтерської служби у бюджетних установах визначаються Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що Перін Віталій Аркадійович призначений на посаду директора ТОВ НВФ «Водполімер», що підтверджується потоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми «Водполімер» від 31.10.2014 №17/11/14 (а.с.146-149).

Матеріали справи містять штатний розпис позивача станом на 01.02.2016, затверджений наказом директора ТОВ НВФ «Водполімер» від 28.01.2016 №2801/16-1к (а.с.161-164), відповідно до якого судом встановлено, що на підприємстві позивача встановлено посаду директора, код класифікатора професій: 1210.1.

Разом з цим, посади головного бухгалтера та/або бухгалтера на ТОВ НВФ «Водполімер» не передбачено. Ведення бухгалтерського обліку та подання податкової звітності здійснюється безпосередньо директором, що підтверджується довідкою від 17.05.2017 №01 (а.с.165).

З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що штатним розкладом підприємства позивача взагалі не передбачено посаду бухгалтера, а отже ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації здійснюється безпосередньо керівником, відтак податкова декларація (уточнюючий розрахунок) підписується лише у графі «керівник», а у графі «головний бухгалтер» проставляються прочерки.

Отже, у позивача відсутній обов'язок зазначати в декларації прізвище, реєстраційний номер облікової картки та підпис особи, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу (бухгалтера).

Таким чином позивачем дотримано вимоги ПК України щодо оформлення та заповнення податкової звітності.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 15.03.2017 № К/800/6039/16 по справі №820/11127/15 (номер рішення в ЄДРСР: 65489056).

Разом з цим, як зазначав вище суд, у відповідності до пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Суд зазначає, що лист відповідача №1669/10/10-04-12-10 від 21.02.2017 не містить підстав порушення позивачем вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України, як це зазначено у письмових запереченнях як на причину відмови у прийнятті (визнанні податковою звітністю) уточнюючих розрахунків з додатками за лютий 2017 року.

Таким чином, відповідач під час складання листа №1669/10/10-04-12-10 від 21.02.2017 діяв не у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, і тим самим порушив пункт 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень повинні бути прийняті (вчинені), зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім цього, суд звертає увагу, що відповідно до підпункту 49.9.2. пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація вважається прийнятою у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Щодо вимог позивача про скасування рішення Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, оформленого листом №1669/10/10-04-12-10 від 21.02.2017, про присвоєння уточнюючим розрахункам до податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий 2017 року з додатками №2 та №5 статусу "Не визнано як податкову звітність", суд зазначає наступне.

У силу положень статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Суд, керуючись статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені у ході судового розгляду справи обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що лист Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області №1669/10/10-04-12-10 від 21.02.2017, яким повідомлено, що уточнюючі розрахунки до податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий 2017 року з додатками №2 та №5 вважаються не прийнятим (не визнано як податкову звітність), не відповідає вказаним критеріям правомірності.

Суд зазначає, що задоволення судом позовних вимог щодо скасування відмови прийняти уточнюючі розрахунки з додатками означає, що відповідне рішення не створило жодних правових наслідків, а уточнюючі розрахунки з додатками є поданими вчасно на підставі пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України. Тому у такому разі обов'язок платника податків щодо своєчасного подання уточнюючих розрахунків з додатками є виконаним належним чином, а його порушені права цілком відновленими.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача не надав, не довів правомірності дій щодо присвоєння уточнюючим розрахункам з додатками за лютий 2017 року статусу "Не визнано як податкову звітність", а також правомірності та законності рішення, оформленого листом №1669/10/10-04-12-10 від 21.02.2017 про відмову у прийнятті (визнанні податковою звітністю) уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2017 року.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а його вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1600,00 грн. на підставі платіжного доручення №27 від 13.03.2017, оригінал якого знаходиться у матеріалах адміністративної справи (а.с.2), підлягають стягненню на його користь відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області.

Судом у судовому засіданні 17 травня 2017 року проголошені вступна та резолютивна частина постанови. Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 22 травня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області щодо присвоєння статусу "Не визнано як податкову звітність" уточнюючим розрахункам до податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробнича фірма "Водполімер":

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 16.02.2017 з додатком №5 та додатком №2;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 16.02.2017 з додатком №5 та додатком №2;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 17.02.2017 з додатком №5 та додатком №2;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 17.02.2017 з додатком №5 та додатком №2;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 17.02.2017 з додатком №5 та додатком №2;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 17.02.2017 з додатком №5 та додатком №2;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 17.02.2017 з додатком №5 та додатком №2;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 17.02.2017 з додатком №5 та додатком №2;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 17.02.2017;

- уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року № від 17.02.2017.

3. Скасувати рішення Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про присвоєння уточнюючим розрахункам до податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробнича фірма "Водполімер" статусу "Не визнано як податкову звітність", оформлене листом №1669/10/10-04-12-10 від 21.02.2017.

4. Стягнути з Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (ідентифікаційний код: 39466731, місцезнаходження: 08300, Київська обл., місто Бориспіль, вулиця Котляревського, будинок 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Водполімер" (ідентифікаційний код: 24222805, місцезнаходження: 08300, Київська обл., місто Бориспіль, вулиця Запорізька, будинок 14-А) судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.