Справа № 805/502/17-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кірієнко В.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року справа №805/502/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Сіваченка І.В.

суддів: Шишова О.О., Чебанова О.О.,

секретар судового засідання Куленко О.Д.,

за участі представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року у справі № 805/502/17-а за позовом Малого приватного підприємства "Галеніка" до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 28.09.2016 за № на суму грошового зобовязання в розмірі 48 611,25 грн.,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 року ОСОБА_2 приватне підприємство Галеніка (далі МПП Галеніка) звернулось до суду з позовом до Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі Інспекція) про скасування податкового повідомлення-рішення від 28.09.2016 за № на суму грошового зобовязання в розмірі 61 551,25 грн.

З урахуванням поданої позивачем уточнюючої позовної заяви, просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.09.2016 за № на суму грошового зобовязання в розмірі 48 611,25 грн., у тому числі за основним боргом в сумі 38 889 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 9 722,25 грн.

Позивач зазначає на необґрунтованість висновків податкового органу про заниження податкового зобовязання з податку на додану вартість за вересень 2014 року в розмірі 38 889 грн., посилаючись на приписи абз.2 п.189.9 ст.189 Податкового кодексу України (далі ПК України), якими у разі ліквідації основних виробничих або невиробничих засобів за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація розглядається як постачання таких засобів за звичайними цінами, але у випадку, коли засоби зруйновані внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі у разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства, приписи п.189.9 ст.189 ПК України не поширюються. Зазначив, що відповідно до ОСОБА_3 з кримінального провадження №0002361, 28.10.2014 до Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області від ОСОБА_7 (директор МПП Галеніка) було прийнято заяву про те, що 22-23 серпня невідомі особи з аптеки №5 Ясинуватського філіалу МПП Галеніка заволоділи медикаментами на загальну суму 564511 грн.

Відповідач у письмових запереченнях проти позовних вимог заперечував в повному обсязі, зазначив про відповідність спірного податкового повідомлення-рішення вимогам чинного законодавства, вважає доведеним факт заниження позивачем податкових зобовязань з податку на додану вартість за вересень 2014 року в розмірі 38 889 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2017 року у справі № 805/502/17-а позов задоволено повністю.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Інспекції від 28.09.2016 за № в частині нарахування суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 48611,25 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 38 889 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 9 722,25 грн.

Постанова мотивована тим, що позивачем доведено належними відповідно до законодавства доказами факт викрадення основних виробничих або невиробничих засобів МПП Галеніка. Отже, станом на момент розгляду даної справи відповідач, який є суб'єктом владних повноважень при вчиненні певних дій, діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для її вчинення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права. Таким чином, враховуючи недоведеність відповідачем обґрунтованості прийняття спірного рішення в частині нарахування грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 48 611,25грн., позовні вимоги МПП Галеніка підлягають задоволенню.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскільки платником податку на додану вартість здійснюється операція зі списання товарно-матеріальних цінностей, то вони починають використовуватись в операціях, що не є господарською діяльністю такого платника податку. Так як під час придбання товарно-матеріальних цінностей суми ПДВ були включені до складу податкового кредиту, то платник податку повинен не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду, в якому відбувається їх списання, здійснити нарахування податкових зобовязань з ПДВ за основною ставкою виходячи з вартості придбання таких товарно-матеріальних цінностей.

В результаті вищезазначеного МПП «Галеніка» занижено обсяги податкових зобовязань по податку на додану вартість від списання основних засобів на суму 4033,55 грн. за ставкою 20%, товарів на суму 51760,94 грн. за ставкою 20% та на суму 396145,55 грн. за ставкою 7% за самостійним рішенням платника податків в вересні 2014 року, чим порушено п. 189.9 ст.189, п. 198.5 ст.198 ПК України. Вказане порушення призвело до заниження податку на додану вартість за ставкою 7 % в сумі 27730 грн. та за ставкою 20 % в сумі 11159 грн., у тому числі за вересень 2014 рік у сумі 38889 грн.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, проти чого заперечували представники позивача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), встановила наступне.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_2 приватне підприємство Галеніка зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 21973675, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на податковому обліку у відповідача.

Встановлено, що з 25.01.2016 по 29.08.2016 Інспекцією проведено документальну планову виїзну перевірку МПП Галеніка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та інших податків за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014.

За результатами перевірки складений акт від 08.09.2016 №4862/14-01-21973675, висновками якого, зокрема встановлені наступні порушення:

п.188.1 ст.188, п.189.9 ст.189, п.198.2 п.198.5, п.198.6 ст.198, п.193.1 ст.193 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 71 778грн., з яких за вересень 2014 року в розмірі 41 880 грн. (з яких по філії Ясинувата МПП Галеніка в розмірі 38 889 грн.).

30.09.2016 позивачем було отримано від Інспекції податкове повідомлення-рішення від 28.09.2016 за №, яким збільшено розмір грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 89 722,50 грн., в тому числі за податковим зобовязанням в розмірі 71 778грн., за штрафними санкціями в розмірі 17 944,50 грн., з яких предметом оскарження є нарахована сума грошового зобовязання в розмірі 48 611,25грн., у тому числі за основним платежем в сумі 38 889 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 9 722,25 грн.

27.10.2016 листом за №19777/10/22-14-01 відповідачем було повідомлено позивача про допущені під час оформлення спірного акту перевірки механічні помилки, які не вплинули на загальну суму заниження позивачем грошового зобовязання з податку на додану вартість.

Не погодившись з прийнятим податковим органом повідомленням-рішенням, вважаючи його таким, що не відповідає податковому законодавству та, в порядку ст. 56 ПК України та Наказу Державної податкової адміністрації України 27.08.2012 N 776, позивачем було направлено скаргу на податкове повідомлення-рішення від 28.09.2016 за № до Головного управління ДФС у Донецькій області.

Рішенням Головного управління ДФС у Донецькій області про результати розгляду скарги № 7087/10/05-99-10-01-12-1 від 08.12.2016, податкове повідомлення-рішення від 28.09.2016 за № було залишено без змін, а скарга позивача без задоволення.

Спірним питанням в цій справі є правомірність зменшення позивачем вартості основних засобів та товарів у вересні 2014 року в розмірі 451 940,04 грн., що повязана з проведенням антитерористичної операції на території м. Ясинувата та викраденням вищезазначених ТМЦ, без нарахування податкового зобовязання з податку на додану вартість на суму такого зменшення.

Відповідно до п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Згідно з п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обовязкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого звязку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - субєктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у звязку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобовязань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Згідно п.189.9 ст.189 ПК України у разі якщо основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації.

Норма цього пункту не поширюється на випадки, коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв'язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства або коли платник податку подає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням.

Згідно п.198.5 ст.198 Кодексу платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є обєктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

З аналізу наведених норм вбачається, що у випадку коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв'язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства, норма п.189.9 не поширюється.

В підтвердження викрадення основних засобів, позивачем було надано суду ОСОБА_3 з кримінального провадження №0002361, з якого вбачається, що 28.10.2014 до Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області від ОСОБА_7 (директор МПП Галеніка) було прийнято заяву про те, що 22-23 серпня невідомі особи з аптеки №5 Ясинуватського філіалу МПП Галеніка заволоділи медикаментами на загальну суму 564511грн.

Таким чином, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що позивачем доведено належними відповідно до законодавства доказами факт викрадення основних виробничих або невиробничих засобів МПП Галеніка.

Колегія суддів критично оцінює доводи відповідача стосовно не надання підприємством сертифікату Торгово-промислової палати України, що б підтверджував настання обставин непереборної сили, оскільки абз.2 п.189.9 ст.189 Кодексу містить альтернативну норму щодо ліквідації основних виробничих або невиробничих засобів, а саме, у зв'язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили та/або в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення.

Таким чином, підтвердження обставин непереборної сили в м. Ясинувата не потребується, оскільки підприємством надані докази викрадення зазначених ТМЦ, що є однією з підстав не застосування до позивача приписів абз.1 п.189.9 ст.189 Кодексу.

Таким чином, враховуючи приписи зазначених норм, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції щодо необхідності визнання спірного рішення №/923 від 08.04.2016 в частині нарахування грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 48 611,25 грн. протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, враховуючи недоведеність відповідачем обґрунтованості прийняття спірного рішення в частині нарахування грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 48 611,25 грн., позовні вимоги МПП Галеніка підлягають задоволенню.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

В повному обсязі ухвала виготовлена 14 червня 2017 року.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року у справі № 805/502/17-а за позовом Малого приватного підприємства "Галеніка" до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 28.09.2016 за № на суму грошового зобовязання в розмірі 48 611,25 грн. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

ОСОБА_8