Справа № 607/2864/17
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2017 Справа №607/2864/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

секретаря с/з Гнатенко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №589062 від 20.02.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №589062 від 20.02.2017року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що його вина належним чином не доведена, а обставини викладені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності та прийнята із грубим порушенням процесуального законодавства, оскільки він здійснив вимушену запинку для висадки пасажирів - ОСОБА_4 з дитиною інвалідом 1-ї групи ОСОБА_5, 2007 року народження, в комунальну установу Тернопільської обласної ради «ТОКШВД», тому ПДР не порушував. У зв'язку з цим, ОСОБА_2 вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення зазначений в оскаржуваній постанові, просить її скасувати

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, просить оскаржувану постанову скасувати.

Представник відповідача ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову. Вважає, що працівниками Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Тернополі обґрунтовано складено постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Суд, заслухавши думку позивача та представника відповідача, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

З постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №589062 від 20.02.2017року, вбачається, що водій ОСОБА_2, 20 лютого 2017 року о 17 год. 20 хв. в м. Тернополі по вул..Острозького,35, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та при перевірці документів не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 8.4в, 2.1 (ґ) ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно до п.8.1 ПДР України затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами та доповненнями, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

У відповідності до п. 8.4в ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами та доповненнями, дорожні знаки поділяються на групи, з них заборонні знаки - запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.34 Д.1 ПДР України «Зупинку заборонено», вказує, що забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, порушення правил зупинки, стоянки є адміністративним правопорушенням і тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до п. 2.1 (ґ) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), є адміністративним правопорушенням і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.71 КАС України в адміністративних справах, про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що вчинені позивачем адмінправопорушення, а саме - порушення правил зупинки та не пред»явлення полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зафіксовано у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №589062 від 20.02.2017року, із змісту якої вбачається факт та обставини даних правопорушень, з яким позивач ОСОБА_2 не згідний.

Крім цього, із оглянутого в судовому засіданні відеозапису, на якому зафіксовано події 20.02.2017 року в м. Тернополі на вул.. Острозького,35, чого позивач та представник відповідача у судовому засіданні не заперечили, чітко вбачається, що транспортний засіб марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку біля Комунальної установи Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер» для висадки пасажирів - ОСОБА_4 з дитиною інвалідом 1-ї групи та не пред'явив для перевірки полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також, у матеріалах адміністративної справи міститься довідка Комунальної установи Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер» від 04.05.2017 року за №401, про те, що дійсно 20.02.2017 року у них на амбулаторному прийомі була ОСОБА_4, 1985 року народження з дитиною, яка являється інвалідом 1-ї групи орфанних захворювань.

Відповідно до п.15.14 ПДР України, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил.

З врахуванням наведених обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що у діях позивача наявний склад правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, однак враховуючи конкретні обставини, за яких було вчинено правопорушення, особу порушника, характер вчинених правопорушень, якими не було створено перешкод іншим учасникам дорожнього руху, вважає, що дані правопорушення слід визнати малозначними.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи малозначність вчинених правопорушень, суд приходить до висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №589062 від 20.02.2017року, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності необхідно скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 70, 71, 158-163, 171-2, 186 КАС України, ст.ст. 22, 122,126, 245, 247, 251, 254, 258, 287- 289, 293, Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №589062 від 20.02.2017року, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП - провадженням закрити, у зв'язку із малозначністю вчинених правопорушень, оголосивши йому усне зауваження.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан