Справа № 295/13285/16-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Перекупка І.Г.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"12" червня 2017 р. Справа № 295/13285/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

позивача та представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "07" квітня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в особі інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі Державної патрульної поліції капітана поліції Лінника Максима Івановича про визнання протиправними та незаконними дій ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати незаконними дії інспектора роти № 3 батальйону УПП у м.Житомирі ДПП Управління патрульної поліції капітана поліції Лінніка Максима Івановича з приводу неправомірних претензій та щодо складання протоколу за ст. 130 КпАП України.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 07 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про задоволення позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи. Судом не взято до уваги докази та обґрунтування щодо дій відповідача, які мали місце 25.08.2016 року.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 25 серпня 2016 року інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Лінником M.I. складено протокол серії АП1 № 930009 відносно ОСОБА_3 щодо порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись із діями інспектора щодо неправомірних претензій та складання протоколу, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновків, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відповідач діяв правомірно.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VІІІ (далі - Закон № 580).

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.8 Закону № 580 поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Статтею 35 Закону № 580 передбачено вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу, зокрема, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як встановлено судом, 25 серпня 2016 року на початку першого часу ночі ОСОБА_3 перебував у власному автомобілі «CHEVROLET LFCETTI», номерний знак НОМЕР_1, який стояв на автомобільній стоянці біля будинку № 9 на вул. Вітрука, в м. Житомирі.

З оглянутого судом першої інстанції відеозапису з нагрудної відеокамери який записано на жорсткому диску, встановлено, що дійсно на стоянці стоїть автомобіль марки «CHEVROLET LFCETTI», в салоні якого знаходиться ОСОБА_3 із закритими дверима та вікнами. Поряд з автомобілем знаходяться декілька працівників поліції у форменому одязі, які під"їхали на службовому автомобілі з обізнавальними знаками і ведуть діалог з ОСОБА_3. Зі змісту перемовин встановлено, що працівники поліції зверталися з проханням відкрити автомобіль та вийти з нього для спілкування, оскільки у поліцейських виникли підозри щодо перебування позивача у стані алкогольного сп"яніння. Однак, позивач відмовився вийти з автомобіля, продовжуючи у ньому лежати на передньому сидінні. Спілкування з ОСОБА_3 проходило за допомогою мобільного телефону.

Враховуючи зміст відеозапису та пояснення сторін, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що посилання позивача на те, що працівники поліції, які знаходилися біля його автомобіля 25.08.2016 року о першій годині ночі, вели себе щодо нього з порушенням вимог чинного законодавства, не знайшли свого підтвердження як і порушення розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так само, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що не заслуговують на уваги і доводи позивача про те, що до його автомобіля підійшли невідомі особи, оскільки з оглянутого відео матеріалу вбачається, що працівники поліції були у форменому одязі та під"їхали на службовому автомобілі обладнаному обізнавальними знаками.

При розгляді справи, судом першої інстанції досліджено матеріалів адміністративної справи № 296/7205/16 щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КпАП України.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 23.11.2016 року у cпpaвi № 296/7205/16, яку залишено в силі постановою Апеляційного суду Житомирської області від 26.12.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Розглядаючи вказану справу, суд дійшов до висновку про доведеність того факту, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом та в його діях є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

На час розгляду даної справи, постанова Корольовського районного суду м. Житомира та Апеляційного суду Житомирської області набрали законної сили, а тому суд дійшов обгрунтованих висновків про те, що обставини встановлені в них, не підлягають доказуванню згідно ч.1 ст. 72 КАС України.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи позивача з приводу того, що він не керував транспортним засобом, а його автомобіль не зупинявся під час руху, а був виявлений на території для паркування транспортних засобів поряд з будівлею ТЦ "Фуршет" по вул. Вітрука, 9 в м. Житомирі з вимкнутим двигуном, оскільки такі обставини спростовано під час розгляду справи № 296/7205/16. Зокрема, інспектор поліції Лінник М.І., допитаний в судовому засіданні пояснив, що автомобіль «CHEVROLET LFCETTI», номерний знак НОМЕР_1 повертаючи на вул. Вітрука не увімкнув сигнал повороту, тому було вирішено здійснити зупинку шляхом увімкнення світлових та звукових сигналів, однак водій продовжував рухатися та повернув в бік ТЦ "Фуршет", зупинивши автомобіль на парковці. У зв"язку з тим, що водій не вийшов для спілкування та не надав для перевірки документів, через базу "НАІС" було встановлено номер його мобільного телефону.

З оглянутого відеозапису вбачається, що спілкування дійсно проходило за допомогою мобільного телефону та надані пояснення інспектором поліції пояснення підтверджуються зазначеним відеозаписом, який було оглянуто судом при розгляді вказаної справи.

Також, під час розгляду справи № 296/7205/16 про обставини, що стали підставою для спілкування з ОСОБА_3 пояснили і свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а тому посилання позивача на те, що працівники поліції висловили неправомірні претензії не заслуговують на увагу.

Посилання апелянта на те, що суд не надав оцінки невідповідності поясненням свідків у справі № 296/7205/16 є безпідставними. Згідно вимог ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що під час судового засідання не було встановлено протиправності дій працівників Управління патрульної поліції, в тому числі інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Житомирі ДПП капітана поліції Ліннік М.І. під час зупинки автомобіля «CHEVROLET LFCETTI», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку № 9 на вул. Вітрука м.Житомира.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначення судом першої інстанції у вступній та резолютивній частині вимоги позову, не впливає на правильність судового рішення, оскільки судом по суті розглядалися дії інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі Державної патрульної поліції капітана поліції Лінника Максима Івановича щодо неправомірних претензій та щодо складання протоколу за ст. 130 КпАП України.

Зазначена описка, а так само й інші, на які посилається позивач можуть бути усунуті відповідно до вимог ст. 169 КАС України.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "07" квітня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "13" червня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління патрульної поліції в особі інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі Державної патрульної поліції капітана поліції Лінника Максима Івановича АДРЕСА_2

- ,