Справа № 534/341/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2017 р.Справа № 534/341/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Калиновського В.А. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.02.2017р. по справі № 534/341/17

за позовом Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

про скасування постанов державного виконавця про накладення штрафу,

ВСТАНОВИЛА:

21.02.2017 року позивач, Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України, звернулося до Комсомольського міського суду Полтавської області з позовом до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області про скасування постанов державного виконавця про накладення штрафу головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Полтавській області Запорожець Т.Ю. від 30.12.2016 року та від 06.02.2017 року.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.02.2017 року позивачу Кременчуцькому об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України - у задоволенні клопотання про поновлення строку на право звернення до суду з цим позовом відмовлено через відсутність поважних причин його пропуску.

Адміністративний позов Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області про скасування постанов державного виконавця про накладення штрафу від 30.12.2016 року та від 06.02.2017 року - залишено без розгляду через пропуск строку на право звернення до суду з цим позовом.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, прийняття рішення судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем без поважних причин пропущено встановлений законодавством процесуальний строк звернення до суду.

Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу вимог ч.3 ст.99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Колегія суддів зазначає, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби визначені ст. 181 КАС України.

Відповідно до ч. 1 вищенаведеної статті Кодексу, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 181 КАС України).

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Колегія суддів зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що позовна заява про скасування постанов державного виконавця від 30.12.2016 ВП № 50075529 та від 06.02.2017 року ВП № 50075529 про накладення штрафів подана Кременчуцьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області до Комсомольського міського суду Полтавської області 21.02.2017 року, що вбачається з штемпеля суду (а.с. 1).

З матеріалів справи вбачається, що постановою від 30.12.2016 року ВП№ 50075529, на управління Пенсійного Фонду України в м. Комсомольську було накладено штраф у розмірі 5100 грн. (300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) за невиконання рішення суду.

Дану постанову Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області отримало 17.01.2017 року, та не заперечується в апеляційній скарзі позивачем, що позов щодо оскарження постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 30.12.2016 року ВП№ 50075529 подано з пропуском десятиденного строку передбаченого ч. 2 ст. 181 КАС України.

06.02.2017 року відповідачем винесено другу постанову про накладення штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську, яку Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України отримало 13.02.2017 року.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що почивачем оскаржено до суду постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 06.02.2017 року ВП №50075529 у десятиденний строк з дотриманням ч. 2 ст. 181 КАС України.

Дійшовши висновку про необхідність залишення адміністративного позову Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в частині оскарження постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 06.02.2017 року ВП №50075529 без розгляду, суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Відтак, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для залишення адміністративного позову Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в частині оскарження постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 06.02.2017 року ВП №50075529 без розгляду передчасним, оскільки судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а за таких обставин підстав для застосування правил ч. 2 ст. 100 КАС України у суду не було.

Враховуючи приписи п. 1 ч. 1 ст. 204 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги позивача Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, необхідність скасування оскаржуваного судового рішення в частині оскарження постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 06.02.2017 року ВП №50075529 і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити частково.

Ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.02.2017р. по справі № 534/341/17 скасувати в частині залишення без розгляду адміністративного позову щодо оскарження постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 06.02.2017 року ВП №50075529.

В цій частині справу за позовом Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанов державного виконавця про накладення штрафу направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

В іншій частині ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.02.2017 року по справі № 534/341/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та в силу ч.2 ст.211 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 12.06.2017 р.