Справа № 127/19345/16-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про поновлення строку апеляційного оскарження

Справа № 127/19345/16-а

14 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

за участю:

Роозглянувши в порядку письмового провадження заяву Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій неправомірними, зобов'язання зарахувати стаж та здійснити перерахунок довічного грошового утримання,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2017 року задоволено заяву головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про роз'яснення судового рішення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці оскаржило його в апеляційному порядку.

Крім того, разом з матеріалами апеляційної скарги скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 20 квітня 2017 року апеляційну скаргу відповідача було залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам ч. 2 ст. 186 КАС України. Водночас, скаржнику було надано тридцятиденний термін з моменту отримання даної ухвали для надання суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2017 року.

18 травня 2017 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшла заява Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2017 року, яка в подальшому була призначена до розгляду в судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомо.

За змістом ч.2 ст.102 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи вказане, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості розгляду питання про поновлення строку апеляційного оскарження за відсутності сторін.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в заяві, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для поновлення апелянту строку апеляційного оскарження на ухвалу суду першої інстанції, з огляду на таке.

Пунктом 8 частини 3 статті 129 Конституції України забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до вимог частини 3 статті 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

За приписами ч. 1 ст. 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Отже, для поновлення встановленого законом процесуального строку суду необхідно встановити поважність причин його пропуску.

Поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Як встановлено з матеріалів справи, судом першої інстанції оскаржувану ухвалу було прийнято в порядку скороченого провадження 27 березня 2017 року та супровідним листом від 03 квітня 2017 року направлено сторонам у справі та головному державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 для відома.

В своєму клопотанні Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці просить суд поновити строк оскарження ухвали від 27 березня 2017 року, оскільки остання не була належним чином надіслана на адресу відповідача, оскільки про існування оскаржуваного в межах даної справи судового рішення скаржник дізнався після отримання вимоги державного виконавця від 06.04.2017 року (а.с. 120) до якої був долучений текст ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2017 року.

Вказані обставини слугували підставою для подання відповідачем апеляційної скарги до суду першої інстанції саме 11 квітня 2017 року (у відповідності до відтиску штампу поштового відділення на конверті) (а.с.110).

Визначаючись щодо поважності причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2017 року, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду зазначає, що питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як вбачається з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

В своєму клопотанні апелянт просить суд поновити строк оскарження зазначеного судового рішення, як такого, про яке йому не було повідомлено у строки та в порядку визначенні чинним процесуальним законодавством, що в повній мірі підтверджується наявними матеріалами справи, оскільки останні не містять доказів отримання Управлінням Пенсійного фонду України у м. Вінниці копії ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2017 року, надіслану на адресу скаржника супровідним листом від 03 квітня 2017 року (а.с. 100).

Отже, оцінюючи обставини справи, що перешкоджали своєчасному здійсненню відповідачем процесуального права на апеляційне оскарження та з метою недопущення ситуації позбавлення особи права допуску до правосуддя, колегія суддів дійшла висновку, що за вищевказаних обставин апелянт не мав реальної можливості своєчасно реалізувати власне право на оскарження рішення суду, що свідчить про необхідність задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 101, 102, 186 КАС України,

У Х В А Л И В :

1. Заяву Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2017 року задовольнити.

2. Поновити Управлінню Пенсійного фонду України в місті Вінниці строк на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій неправомірними, зобов'язання зарахувати стаж та здійснити перерахунок довічного грошового утримання.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.