Справа № 810/875/17
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року № 810/875/17

Київський окружний адміністративний суд в складі головуючого - судді Щавінського В.Р. розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Києво-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Києво-Святошинськох ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та просить (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог):

- визнати протиправною та скасувати пеню у розмірі 29,65 грн., штрафні санкції у розмірі 137,80 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2016.

У обґрунтування своєї позовних вимог вказує, що Києво-Святошинською ОДПІ ГУ ДФС у Києвській області було проведено перевірку своєчасності сплати до бюджету єдиного податку ФОП ОСОБА_1, про що складено Акт № 528/10-13/НОМЕР_1 від 07.11.2016.

Пояснив, що на підставі Акту відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № про зобовязання сплатити штраф у розмірі 2596,00 грн. згідно ст.122 та ст.126 ПК України за період 20.03.2015 р. - 20.10.2016 р.

Вказує, що позивач не погоджується з висновками Акту перевірки та вважає, що контролюючий орган неправомірно визначив суму грошового зобов'язання та прийняв рішення, що суперечить законодавству та виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених законами України.

У судовому засіданні представник позивачка підтвердив обставини викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Направив на адресу суду письмові заперечення на позовну заяву та просив розглядати справу без участі представника відповідача. У письмових запереченнях вказав, що 07.11.2016 посадовими особами Києво-Святошинської ОДПІ було проведено перевірку своєчасності сплати до бюджету єдиного податку ФОП ОСОБА_1, яка є платником єдиного податку 2 групи, в період з 20.03.2016 - по 20.10.2016. Оскільки під час перевірки було встановлено факт неодноразового порушення Позивачкою граничних термінів сплати узгодженого податкового зобовязання. Починаючи з 20.03.2015 по 20.10.2016 Позивач не у повному обсязі сплачував єдиний податок. Станом на кожен місяць за позивачкою рахувалася недоїмка в розмірі 29 грн. (що підтверджується даними з облікової картки платника за період перевірки). За результатами перевірки було складено Акт від 07.11.2016 за №528/10-13-.

29.05.2017 у судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведено перевірку своєчасності сплати до бюджету єдиного податку ФОП ОСОБА_1, про що складено Акт № 528/10-13/НОМЕР_1 від 07.11.2016 (далі Акт перевірки), в якому зафіксовано порушення п.295.1 ст. 295 ПК України (граничний строк сплати суми грошового зобовязання з єдиного податку).

На підставі Акту відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № про зобовязання сплатити штраф у розмірі 2596,00 грн. згідно ст.122 та ст.126 ПК України за період 20.03.2015 р. - 20.10.2016 р.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню суд вважає за необхідне вказати наступне.

Судом встановлено, що в листопаді 2015 р. відповідач повідомив позивача про наявність заборгованості зі сплати єдиного податку за березень 2015 р.

01.12.2015 позивач надав відповідачу оригінал квитанції №231085 від 19.03.2015 про сплату єдиного податку у розмірі 243,60 грн. за березень 2015 р. разом із заявою, в якій просив зарахувати здійснений платіж за призначенням.

Судом встановлено, що 07.11.2016 позивач отримав податкове повідомлення-рішення №.

22.11.2016 позивачем було помилково сплачено безпідставно нарахований штраф у розмірі 2596,00 грн., що підтверджується квитанцією №16749316 від 22.11.2016 р.

Згідно п. 56.18. ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Цей строк з урахуванням змісту ст.102 ПК становить 1095 днів з дня отримання оскаржуваного рішення.

Відповідно п. 295.1 ст. 295 ПК України передбачено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Згідно з положеннями п. 300.1 ст. 300 ПК України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Як вбачається з матеріалів справи, співробітником АТ «Банк «Національні інвестиції» було допущено помилку в призначенні платежу з єдиного податку за березень 2015 р. не вказано ідентифікаційний номер позивача.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні встановлені Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346-111 (далі - Закон № 2346-ІІІ). Згідно п. 22.6. Закону №2346-111 Обслуговуючий платника банк у розрахунковому документі зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунка платника та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України/реєстраційним (обліковим) номером платника податків/реєстраційним номером облікової картки платника податків - фізичної особи (серії та номера паспорта, якщо фізична особа відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відмітку в паспорті) і приймати цей документ лише в разі їх збігу. Крім цього, обслуговуючий платника банк перевіряє повноту, цілісність і достовірність цього розрахункового документа в порядку, встановленому нормативно-правовими актами ОСОБА_2 України. У разі недотримання зазначених вимог відповідальність за шкоду, заподіяну платнику, покладається на банк, що обслуговує платника.

23.11.2015 позивач звернулася до податкового органу із заявою про зарахування платежу у сумі 243,60 грн., у звязку з помилкою у про призначення платежу у квитанції на сплату єдиного податку (не вказано ідентифікаційний номер).

Єдиний податок - це місцевий податок (п. 10.1.2 ст. 10 ПК України). Зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України, (п. 10.5 ст. 10 ПК України).

Згідно п. 4 та п. 5 ст. 45 Бюджетного кодексу України встановлено, що податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і вважаються зарахованими до доходу держбюджету з дня їх зарахування.

Визначення терміну «єдиний казначейський рахунок» приведено в Положенні про єдиний казначейський рахунок, затвердженому наказом Державної Казначейської служби України від І?.06.2002 №122 (далі - Положення №122). Єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в ОСОБА_2 банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів ОСОБА_2 банку України.

Зі змісту пунктів 2.2 та 2.3 Положення №122 випливає, що всі сплачені податки та збори незалежно від того, до якого бюджету) зараховуються й акумулюються на один консолідований рахунок єдиний казначейський рахунок, а зарахування податку на відповідний рахунок має значення лише для обліку коштів.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПКУ податковими правопорушеннями є протиправні діяння дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого і покладено на контролюючі органи.

Враховуючи викладене, не зазначення ідентифікаційного номеру в призначенні платежу не призвело до ненадходження відповідної суми податку до бюджету у визначений законом строк, отже, не вплинуло на виконання обовязку платника із сплати податку, тому застосування податковим органом штрафної санкції є безпідставним.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 21-227а15 від 16 36.2015, в якій зроблений правовий висновок та зазначено, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобовязання до державного бюджету в строк, встановлений п.57.1 ст. 57 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобовязання, не можуть бути підставою для застосування штрафів.

Враховуючи викладене вище, можна дійти висновку, що відповідач проводячи перевірку, не в повному обсязі дослідив обставини, які спричинили несвоєчасне надходження грошових коштів по єдиному податку, що призвело до винесення спірного рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2016, є таким, що винесено протиправно та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог визнати протиправною та скасувати пеню у розмірі 29,65 грн. та штрафні санкції у розмірі 137,80 грн., необхідно вказати наступне.

Судом встановлено, що 23.032015 податковий орган почав нараховувати позивачу пеню у звязку з ненадходженням єдиного податку за березень 2015 р. до облікової картки платника. Всього нараховано пені - 29,65 грн. та штрафні санкції - 137,80 грн

Згідно п.. 295.1 ст. 295 ПК України передбачено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Згідно з положеннями п. 300.1 ст. 300 ПК України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Як вже судом встановлено, єдиний податок за березень 2015 р. позивачем був сплачений своєчасно та в повному обсязі, тому нарахування податковим органом пені у розмірі 29,65 грн. та додаткової штрафної санкції у розмірі 137,80 грн. є безпідставним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому адміністративний позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 69, 70, 71, 72, 128, 158-163, 167, 2442 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2016 Києво-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління у Київській області.

3. Визнати протиправною та скасувати пеню у розмірі 29 (двадцять девять) грн. 65 коп. та штрафні санкції у розмірі 137 (сто тридцять см) грн. 80 коп. застосовані Києво-Святошинською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління у Київській області відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.