Справа № 813/3868/16
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року № 876/3111/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Атестаційної комісії № 14 Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування рішення і наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Атестаційної комісії № 14 Головного управління національної поліції у Львівській області, яким просив: визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо проведення його атестування; визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії № 14 Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо його невідповідності займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через невідповідність займаній посаді, оформлене протоколом від 26.09.2016 року № 15.00036803.0090982; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 21.10.2016 № 312 о/с «По особовому складу» в частині його звільнення із служби в поліції через службову невідповідність; поновити його на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Турківського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 26.10.2016 року; стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на його користь грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року позов задоволено. Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць суд допустив до негайного виконання.

Постанова мотивована тим, що атестування ОСОБА_1 було проведено за відсутності підстав, визначених ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки суду не надано доказів того, що відносно нього вирішувалося питання про призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу, про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність чи питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Також матеріалами справи не підтверджено доводи атестаційної комісії, що ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді, оскільки судом було встановлено, що під час проведення атестування відносно позивача членами атестаційної комісії не дотримано принципів об'єктивності, обґрунтованості, комплексності атестування працівників поліції і рішення прийнято без врахування визначених Інструкцією критеріїв, об'єктивних обставин, попередніх характеристик по службі, професійного рівня, показників та результатів у роботі. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що зазначене рішення атестаційної комісії підлягає скасуванню як протиправне. А оскільки оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області про звільнення ОСОБА_1 із служби був прийнятий на підставі цього рішення, на думку суду, також підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання протиправним та скасування цього наказу та поновлення позивача на посаді і стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, яке становить 7242,75 грн.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_2 управління Національної поліції у Львівській області, вважає її незаконною і необґрунтованою, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що рішення атестаційної комісії є необґрунтованими. Позивач був прийнятий на службу в поліцію без проведення атестації, без надання оцінки його професійним якостям, а тому було прийняте мотивоване рішення про його атестування. При цьому, суд помилково трактує положення ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», вважаючи її окремою самостійною підставою проведення атестування поліцейських, оскільки дана норма лише конкретизує положення частини першої цієї статті, якою визначено підстави проведення атестування. Також апелянт зазначає, що відповідно до вимог законодавства виключно до повноважень атестаційних комісій належить право вивчати матеріали, зібрані на поліцейського, приймати рішення про проведення з поліцейським співбесіди, вживати відповідні організаційні заходи з цього приводу та за результатами атестування приймати рішення. При цьому, свої рішення атестаційні комісії приймають більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії, з певною свободою розсуду, коли обирається з декількох юридично допустимих рішень те, яке комісія вважає кращим за даних обставин, що в свою чергу свідчить про наявність в атестаційній комісії дискреційних повноважень при прийнятті рішень за результатами атестування поліцейських. Отже, рішення про невідповідність поліцейського займаній посаді та необхідність звільнення зі служби в поліції за результатами атестування належить до виключної компетенції атестаційної комісії. Під час проведення атестування ОСОБА_1 атестаційна комісія врахувала належним чином всі обставини та його характеристики та прийняли обґрунтовані рішення, а позивач в свою чергу не зміг довести належний рівень своїх знань та професіоналізму, внаслідок чого був визнаний комісією таким, що не відповідає вимогам поліцейського. Крім того, апелянт вказує, що рішення атестаційної комісії підлягає обовязковому виконанню керівниками, яким законодавством надано повноваження щодо призначення та звільнення поліцейських з посад.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_1 з 16.01.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, мав спеціальне звання молодший сержант міліції. .

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 01.02.2016 року № 38 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 було призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Турківського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 11.02.2016 року № 283 «Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції у Львівській області» вирішено провести атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями ГУНП, починаючи з 16.02.2016; створити атестаційні комісії Головного управління Національної поліції, погодити з керівництвом Національної поліції України персональний склад атестаційних комісій та подати їх на затвердження.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 16.06.2016 року № 1441 «Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області» (з врахуванням змін, внесених наказом від 08.09.2016 року № 2109) було затверджено склад атестаційних комісій Головного управління Національної поліції у Львівській області, зокрема атестаційної комісії № 14.

З рішення Атестаційної комісії № 14, оформленого протоколом від 26.09.2016 року ОП № 15.00036803.0090982, вбачається, що членами атестаційної комісії було досліджено атестаційний лист та інші матеріали, які було зібрано на особу, яка проходить атестування, а саме: декларація про доходи, послужний список (форма 1), інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел, та особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення головою атестаційної комісії поставлено на голосування рішення «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке підтримано за результатами голосування: за 4, проти 0. Підставою такого висновку в протоколі вказано «продемонстрував незнання законодавства та нормативної бази, не надав відповіді на жодне запитання».

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 21.10.2016 № 312 о/с «По особовому складу», прийнятим на підставі зазначених рішень атестаційних комісій ОСОБА_1, поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Турківського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 26.10.2016 року звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення атестаційної комісії та наказу про звільнення позивача з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. п. 9, 13 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції. Працівникам міліції, які перейшли на службу до поліції, стаж вислуги в спеціальних званнях міліції зараховується до стажу вислуги для присвоєння чергових спеціальних звань поліції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 58 цього Закону призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. Призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 77 цього Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через службову невідповідність.

Частиною першою статті 57 даного Закону встановлено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Водночас, частиною другою цієї статті передбачено, що атестування поліцейських проводиться в таких випадках: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Колегія суддів вважає, що закріплений в ч. 2 ст. 57 Закону перелік підстав для атестації поліцейських є вичерпним, а прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та проведення такої атестації може мати місце лише у випадках, передбачених даною нормою.

Однак відповідачі не довели факту наявності передбачених ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» підстав, за яких ОСОБА_1 підлягав атестації, а саме не надали доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду чи переміщення на нижчу посаду, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, та проведення його атестації є протиправними.

Таким чином, з врахуванням наведених вище норм законодавства та обставин справи, колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції про те, що призначення та проведення атестації позивача є незаконними.

Щодо висновків атестаційної комісії за результатами проведення атестування ОСОБА_1 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 57 цього Закону, рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами. Порядок проведення атестування поліцейських затверджується ОСОБА_3 внутрішніх справ України.

Порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри, визначається Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року № 1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року за № 1445/27890.

Так п. п. 3, 8 розділу IV даної Інструкції визначено, що атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці. В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Згідно з п. 9 розділу IV цієї Інструкції прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

З матеріалів справи слідує, що на ОСОБА_1 його безпосереднім керівником (начальником Турківського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області) було складено атестаційний лист, у якому відображені відомості, передбачені пунктом 8 розділу IV зазначеної Інструкції, та зроблено висновок прямого керівника (в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області) про те, що позивач відповідає займаній посаді.

Також, як вбачається з атестаційного листа на ОСОБА_1, позивач за період проходження служби характеризується з позитивної сторони, має належну теоретичну підготовку, нормативні акти, накази, інструкції, що регламентують діяльність поліції, знає добре і вміє застосовувати на практиці, рівень дисциплінованості та самоорганізації добрий, порушення службової дисципліни відсутні.

Відповідно до п. 10 розділу ІV та п. 14 розділу V даної Інструкції кожен поліцейський проходить тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та тестування на загальні здібності та навички протягом одного дня. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийнятті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

У розділі ІІІ атестаційного листа «Результати тестування» зазначено, що позивач пройшов тестування на застосування загальних навичок (22 бали із 60 можливих) та професійне тестування (22 бали із 60 можливих).

Відповідно до п. п. 11, 12 розділу IV даної Інструкції атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування. За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Пунктами 15, 16 розділу IV Інструкції визначено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

А згідно з п. п. 20, 21 розділу IV Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачі не надали належних доказів на підтвердження висновків атестаційної комісії, а також у протоколі засідання комісії не відображено, з яких мотивів виходила комісія, приймаючи рішення про невідповідність позивача займаній посаді, та вважаючи за необхідне прийняти рішення про необхідність його звільнення зі служби в поліції, а саме у протоколі відсутні будь-які посилання на обставини, що свідчать про недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей позивача, чи інші дані, які б свідчили про його низький професійний потенціал; невідповідність позивача оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, інших обставин, що свідчать про невідповідність особи позивача посаді, яку він займає.

В свою чергу, як зазначено вище, в атестаційному листі на ОСОБА_1 зазначені висновок прямого керівника про відповідність займаній посаді та позитивні характеристики позивача, які атестаційна комісія безпідставно не врахувала і не надала їм жодної оцінки.

Також, як встановив суд, позивач брав участь в антитерористичній операції на захист незалежності суверенітету та територіальної цілісності України, отримав задовільні оцінки з функціональної, вогневої та фізичної підготовки за результатами складання підсумкових заліків за 2014-2015 навчальні роки, за час проходження служби не мав дисциплінарних стягнень, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій, інформаційною довідкою та послужним списком. Крім того, згідно із довідкою від 10.03.2016 року про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», до ОСОБА_1 заборони, передбачені частинами третьою і четвертою статті 1 вказаного Закону, не застосовуються. Однак, як вбачається з протоколу атестаційної комісії та пояснень відповідачів, даним обставинам комісія також не надала належної оцінки, що, на думку колегії суддів, є порушенням вимог п. 16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських.

Також колегія суддів враховує, що наслідком невідповідності займаній посаді за результатами атестування є, у тому числі, переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність. Проте, дійшовши висновку про невідповідність позивача займаній посаді, атестаційна комісія не обґрунтувала необхідність звільнення його зі служби в поліції при наявності позитивної характеристики безпосереднього та прямого керівників, не розглянувши, при цьому, можливості переведення на нижчу посаду за наявності обґрунтованих підстав.

Враховуючи наведені вище обставини та положення актів законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що рішення Атестаційної комісії № 14 Головного управління Національної поліції у Львівській області, оформлене протоколом від 26.09.2016 року ОП № 15.00036803.0090982, є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо доводів апелянта про те, що свої рішення атестаційні комісії приймають більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії, з певною свободою розсуду, коли обирається з декількох юридично допустимих рішень те, яке комісія вважає кращим за даних обставин, що в свою чергу свідчить про наявність в атестаційній комісії дискреційних повноважень при прийнятті рішень за результатами атестування поліцейських, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Згідно з Рекомендаціями Комітету ОСОБА_3 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Однак, наявна в субєкта повноважень свобода дій при прийнятті рішення в межах його повноважень не є абсолютною, а обмежена певними законодавчо встановленими рамками, якими, зокрема, визначаються підстави та необхідні умови прийняття певного рішення, зміст цього рішення, його альтернативні варіанти, а також перелік дій, які повинна вчинити особа для отримання певної вигоди внаслідок прийняття субєктом владних повноважень відповідного рішення.

Тобто рішення атестаційних комісій повинні бути належним чином обґрунтовані та мотивовані та прийматись з врахуванням всіх обставин, що мають значення для вирішення питання подальшого проходження служби поліцейським, який атестується, чого у спірному випадку відповідачі не дотримались.

А відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також колегія суддів враховує, що відповідно до п. 28 розділу ІV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобовязані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Таким чином, так як наказ про звільнення поліцейського з посади в звязку з невідповідністю займаній посаді приймається на підставі висновків атестаційних комісій, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що, оскільки оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 21.10.2016 року № 312 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 був прийнятий на підставі зазначеного вище висновку атестаційної комісії № 14 Головного управління Національної поліції у Львівській області, який визнаний судом протиправним, тому також підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання протиправним та скасування зазначеного наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Зокрема, підставами скасування даного наказу є порушення відповідачем вимог ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року № 1465, а саме відсутність підстав для атестування позивача, прийнятого на службу в поліцію, прийняття рішення без повного та всебічного вивчення документів особової справи позивача, аналізу повноти виконання позивачем функціональних обов'язків, показників службової діяльності, наявності заохочень та відсутності дисциплінарних стягнень тощо.

Також колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 незаконно був звільнений із служби в національній поліції, його слід поновити з 26.10.2016 року, тобто з дня звільнення, на посаді, яку він займав перед звільненням поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Турківського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з Головного управління Національної поліції у Львівській області необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу, а саме за період з 26.10.2016 року до 31.01.2017 року, яке суд першої інстанції з врахуванням положень «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 08.02.1995 року № 100, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», довідки Головного управління Національної поліції у Львівській області від 29.11.2016 року № 941/68 про доходи ОСОБА_1, отриманої позивачем допомоги по безробіттю та періоду вимушеного прогулу, правильно визначив в розмірі 7242,75 грн.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у справі № 813/3868/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Атестаційної комісії № 14 Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування рішення і наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6