Справа № 361/1406/16-а
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/1406/16-а
Провадження № 2-а/361/129/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 червня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі - Корніюк К.А.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Бровари адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом 15.03.2016р. У позовній заяві позивач просить суд визнати протиправними дії Броварського ОУПФУ Київської області щодо невключення у розрахунок його пенсії 05.08.2013р. сум матеріальної допомоги та премії, виплаченої у березні 2013 року, зазначеної у довідці № 88 від 02.09.2013р; зобов'язати відповідача здійснити належний розрахунок пенсії з 09.09.2015 р. з урахуванням сум матеріальної допомоги та премії виплаченої у березні 2013 року згідно довідки № 88 від 02.09.2013р. відповідно до ЗУ «Про державну службу» № 3723 - ХІІ від 16.12.1993 р. у редакції, що діяла станом на 05.08.2013 р., в установленому при виході на пенсію розмірі 80 % від суми заробітної плати; зобов'язати відповідача з 09.09.2015р. здійснити виплату різниці щомісячної пенсії, з урахуванням сум матеріальної допомоги та премії, виплаченої у березні 2013 року, відповідно до розрахунку; відшкодувати витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн.

Позовні вимоги позивачем вмотивовані тим, що з 2011 року він перебуває на обліку в Броварському ОУПФУ Київської області , в серпні 2013року він звертався до відповідача за перерахунком йому пенсії на підставі виданих довідок про зарплату, і з 05.08.2013 р. отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про державну службу» у розмірі 80 % від суми заробітної плати. Розрахунок його пенсії, як державного службовця, був здійснений на підставі довідок про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» № 42 від 31.07.2013 р. та № 88 від 02.09.2013 р., виданих ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС України, але без урахування сум матеріальної допомоги та премії. У лютому 2016 року він звернувся із скаргою на дії та бездіяльність працівників Броварського ОУПФУ у Київській області щодо невключення матеріальної допомоги та премії до складу заробітної плати, з якої була розрахована його пенсія. Просив здійснити розрахунок пенсії з урахуванням вказаних виплат з моменту призначення, тобто з серпня 2013 р., але листом від 10.02.2016 р. Управління повідомило, що відповідно до ст. 33 ЗУ «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, при цьому матеріальна допомога та індексація не є надбавками, пенсію призначено у відповідності до вимог чинного законодавства у розмірі 80% заробітку. Такі дії відповідача вважає протиправними, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Вважає, що не пропустив строк звернення до суду, встановлений ст.99 КАСУ, оскільки на його думку строк звернення до суду з приводу оскарження дій відповідача по не включенню в розрахунок пенсії в 2013 році матеріальної допомоги і премії розпочав свій перебіг з січня 2016 року, коли він з розмови із колишнім співробітником дізнався, що той отримує пенсію у більшому розмірі. Про неправильне призначення йому пенсії у 2013 року він раніше не знав, оскільки Пенсійний орган є органом державної влади і з приводу правильності розрахунку пенсії у нього не виникало і не могло виникнути сумнівів, крім того він не є фахівцем у галузі пенсійного забезпечення і не міг самостійно перевірити правильність обрахованого розміру призначеної пенсії. Також посилався на те, що в січні 2016р. він звернувся зі скаргою до УПФУ і лише у лютому 2016 р. отримав лист Пенсійного органу про відмову у перерахунку призначеної у березні 2013 року пенсії, таку відмову вважає неправомірною та такою, що порушує його пенсійні права, тому був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач позов не визнав, вважає нарахування пенсії позивачу правильним і таким, що відповідає вимогам закону. Заперечує проти того, що є підстави для включення матеріальної допомоги і індексації, як таких, врахування яких не передбачено законом, зокрема ст.33 Закону «Про державну службу», що регулює дані питання. В письмових запереченнях проти позову і в своїх поясненнях суду у судовому засіданні, представник відповідача пояснив, що позивач перебуває на обліку в Управлінні, з 05.08.2013 р., йому було призначено пенсію, як інваліду ІІ групи, розмір пенсії обчислений відповідно до положень ЗУ «Про державну службу» (в редакції 1993 р.) та постанови КМУ № 865 від 31.05.2000р. із розрахунку 80% з урахуванням середньомісячного заробітку державного службовця відповідної посади, відповідно до законодавства, яке діяло на час призначення пенсії, зокрема було враховано: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років (довідка № 42 від 31.07.2013 р.), а також надбавка за високі досягнення у праці або за високі досягнення важливої роботи, премії та премії до державних, професійних свят та ювілейних дат (довідка № 88 від 02.09.2013 р.). Позивач не звертався до Управління за перерахунком пенсії з урахуванням інших виплат, що виплачувались йому в якості матеріальної допомоги та премії, виплачених у березні 2013 р. Скарга подана позивачем лише 08.02.2016р. до Управління в порядку звернення громадянина, а не в порядку заяви про перерахунок пенсії, тому не є підставою для здійснення належного розрахунку пенсії з дати протиправного розрахунку. Скарга ОСОБА_1 від 08.02.2016 р. була зареєстрована у відділі звернення громадян, відповідь на скаргу було надано на підставі ЗУ «Про звернення громадян» на протязі 10 днів. Жодного рішення (правового акту індивідуальної дії) про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії Управлінням не приймалось. Крім того, з 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993р. Порядок призначення таких пенсій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016р. № 622 «Про деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», яка застосовується, починаючи з 01 травня 2016 року. Згідно зі ст. 90 Закону України «Про державну службу» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, з 01.05.2016 р. по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців. Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців. Враховуючи приписи ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р., з 01.05.2016р. відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців. До п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 р. N 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" також були внесені зміни. Так, до 01.12.2015 року п. 5 названої Постанови КМ № 865 передбачав, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 були внесені зміни до п. 5 названої Постанови КМ № 865, яка починаючи з 01.12.2015 року передбачає, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. Крім того, представник відповідача у судовому засіданні вказав на відсутність підстав для включення до заробітної плати позивача, з якої розрахована пенсія, премії за березень 2013 року у розмірі 300 грн., оскільки у довідці № 88 від 02.09.2013 р. дана сума зазначена у графі «Премії до державних, професійних свят та ювілейних дат», а єдиним державним святом у березні є Жіноче свято 8 березня, та враховуючи стать позивача -чоловічу, така премія не могла йому бути врахована. Таким чином, представник відповідача вважав, позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 31.03.2011 р. перебуває на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та з 05.08.2013 р. отримує пенсію по інвалідності у розмірі 80% від суми заробітної плати на підставі ЗУ «Про державну службу». З 2011 року отримав пенсію по інвалідності 2 групи на загальних підставах та продовжував працювати. 05.08.13р. звільнившись з державної служби , позивач звернувся за перерахунком пенсії як державний службовець і інвалід 2 групи.

Відповідач здійснив перерахунок, але не включив матеріальну допомогу на оздоровлення та премію, виплачену у березні 2013р. (довідка від 2.09.2013р. №88), яка долучалась до заяви.

Встановлено, що при обчисленні пенсії позивачу було враховано: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років згідно довідки № 42 від 31.07.2013 р., а також надбавку за високі досягнення у праці або за високі досягнення важливої роботи, премії та премії до державних, професійних свят та ювілейних дат згідно довідки № 88 від 02.09.2013 р., окрім вказаної премії , виплаченої позивачу у розмірі 300грн. у березні 2013р.

08 лютого 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Управління зі скаргою на дії та бездіяльність працівників Броварського ОУПФУ у Київській області щодо невключення матеріальної допомоги та премії до складу заробітної плати, з якої була розрахована його пенсія. Просив здійснити розрахунок пенсії з урахуванням вказаних виплат з моменту призначення, тобто з серпня 2013 р., але листом від 10.02.2016 р. Управління повідомило, що відповідно до ст. 33 ЗУ «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, при цьому матеріальна допомога та індексація не є надбавками, а відтак йому призначено пенсію у відповідності до вимог чинного законодавства у розмірі 80% заробітку, тобто фактично вказало на відсутність підстав для її перерахунку.

З довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», № 88 від 02.09.2013 р. вбачається, що до складових заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.08.2011 р. по 31.07.2013р., з яких справлялись страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, входили інші виплати, що складались з матеріальної допомоги: 5501,93 грн. у червні 2012 р., 3816,39 грн. у жовтні 2012 р., 4988,05 грн. у квітні 2013 р., крім того у березні 2013 року позивачу була виплачена премія у розмірі 300 грн.

Таким чином, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, встановлено, що спірні правовідносини з приводу невключення матеріальної допомоги та премії за березень 2013 року до складу заробітної плати ОСОБА_1 з якої була розрахована його пенсія відповідно до ЗУ «Про державну службу» склалися між сторонами у серпні 2013 року, коли позивачу була призначена пенсія за Законом України «Про державну службу».

В даному випадку, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на ту обставину, що на момент звернення позивача до Управління з приводу неправильного розрахунку при призначенні пенсії за ЗУ «Про державну службу» у 2016 році скасовані норми Законів, якими передбачалась можливість перерахунку пенсії державного службовця.

Тому до спірних правовідносин, має застосовуватися положення законодавства чинного на момент призначення позивачу пенсії за Законом України «Про державну службу», тобто на 05.08.2013 р.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно із абзацом першим пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 11.10.2005р. № 8-рп/2005 складовою конституційного права на соціальний захист є право на пенсійне забезпечення.

Згідно із Законом "Про оплату праці" структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Законом України "Про державну службу" (який діяв на момент призначення позивачу пенсії) встановлені загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовця.

Статтею 33 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислуги років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч.2 ст.37 Закону України "Про державну службу" (у редакції, що діє з 01.05.2014 року), пенсія державним службовцям призначається від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 2 ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії, але із змісту статті 40 цього Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000р. "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" встановлено, що виплати (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" визначаються за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією, або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або 60.

На вищезазначені виплати державним службовцям, такі як допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, а також премії надбавки та індексацію нараховуються та утримуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний соціальний внесок.

Статтею 66 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Посилання відповідача на те, що підставою неврахування премії, виплаченої позивачу до жіночого свята у березні 2013р. була та обставина, що він не є жінкою, судом до уваги не приймається, як таке, що суперечить вимогам закону, що регулює дані правовідносини. Відсутні будь-які законодавчі обмеження щодо виплати премії до жіночого свята, і сам відповідач, посилаючись на таку обставину, пояснив, що виходив лише з своїх міркувань. Таким чином, дана премія, як виплачена позивачу до державного свята, а так само і вказана позивачем допомога, зазначені у довідці, повинні були бути враховані при обчисленні йому пенсії в серпні 2013р.

Посилання відповідача, що на даний час змінилось законодавство, що в цілому регулює призначення пенсії позивачу як державному службовцю, і що на даний час взагалі відсутні підстави для такого обчислення пенсії, то суд дані ствердження так само до уваги не приймає, оскільки у разі, якби пенсія позивачу у серпні 2013 року відповідачем була обчислена правильно, і відповідач діяв би правомірно, то як наслідок, позивач на даний час отримував би пенсію саме у такому розмірі, і підстав для перерахунку правильно призначеної пенсії у сторону зменшення у даному випадку не було б.

З приводу звернення позивача до суду і дотримання строків звернення, та меж захисту його права, суд виходить з наступного:

Провадження у даній адміністративній справі було відкрито без вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду чи його пропуску, дане питання залишено для вирішення у судовому засіданні при розгляді справи.

В даній справі, як з'ясовано у позивача у судовому засіданні, позивач оскаржує дії відповідача, вчинені ним в серпні 2013року. Крім того, позивач не погоджується з наданою письмовою відповіддю відповідача на його скаргу, датованою лютим 2016р., в якій відповідач, розглядаючи його заяву-скаргу, не знайшов підстав для перерахунку пенсії, тобто фактично відмовив у цьому.

Із позовом про оскарження дій відповідача з приводу призначення пенсії у серпні 2013 року позивач звернувся до суду 15.03.2016р., тобто зі спливом шестимісячного строку, встановленого для звернення до суду за захистом порушених прав, передбаченого в статті 99 КАС.

На думку позивача, строк звернення до суду, встановлений ст.99 КАСУ, ним не пропущений, оскільки на його думку строк звернення до суду з приводу оскарження дій відповідача по не включенню в розрахунок пенсії в 2013 році матеріальної допомоги і премії у даному випадку розпочав свій перебіг з січня 2016 року, коли він дізнався, що інші співробітники отримують пенсію у більшому розмірі. Про неправильне призначення йому пенсії у 2013 року він раніше не знав, бо довіряв відповідачу і не перевіряв розрахунок пенсії, вважаючи, що він здійснений правильно.

Вказані позивачем причини не можуть розглядатись як поважні причини пропуску строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача, вчинених у 2013 році (нарахування пенсії). Всі названі позивачем причини, в тому числі його юридична недосвідченість з даних питань, довіра до відповідача, - не розглядаються як поважні причини пропуску строку, передбаченого статтею 99 КАСУ. Позивач посилається на хворобу, але достатніх, належних доказів на підтвердження відсутності у нього об'єктивної можливості своєчасно здійснити захист своїх прав, позивач суду не надав. Тому суд, при розгляді даної справи і в межах заявлених позовних вимог та поданих доказів, виходить з того, що позивач даний строк пропустив і пропустив без поважних причин. У даному випадку - для оскарження розрахунку пенсії , що мало місце в серпні 2013р. , перебіг строку звернення до суду розпочався з моменту, коли особа дізналась або повинна була дізнатись (і мала для того реальну можливість та підстави) про розмір призначеної пенсії, що у даному випадку мало місце, принаймні не пізніше вересня 2013р.

Разом з тим, враховуючи , що наслідком таких дій відповідача була подальша виплата пенсії позивачу у визначеному в наслідок таких дій розмірі, а також враховуючи, що пенсія є періодичним платежем, і що з даних підстав виникли триваючі у часі правовідносини між сторонами, то суд вважає необхідним, розглянути позов по суті, в межах захисту прав позивача у часі, що відноситься до даного періоду, виходячи з дати звернення до суду за захистом права, виходячи з дати подання заяви - скарги до відповідача з даного приводу, тобто відправляючись від дати звернення до суду з даним позовом, з метою захисту порушеного права , його відновлення на даний час і на майбутнє.

Розглядаючи даний позов, і з'ясовуючи обставини і правильність розрахунку пенсії позивачу, проведену відповідачем в серпні 2013року, суд виходить з наступного:

Чинним на момент призначення позивачу пенсії законодавством було віднесено до складу заробітної плати, окрім премій, також й інші виплати, з яких були сплачені страхові внески, в тому числі і ті, що зазначені позивачем і які були вказані у довідці про складові заробітної плати № 88 від 02.09.2013 р.

Вказані позивачем складові його заробітної плати, зазначені у довідці, повинні були бути врахованими відповідачем при обчислені йому пенсії як державному службовцю у серпні 2013 року. І тому є підстави для висновку, що розмір пенсії, обчисленої позивачу, потребує перерахунку з урахуванням вказаних складових його заробітної плати, з яких справлялись страхові внески. Тобто в серпні 2013року розмір пенсії позивачу визначений відповідачем не правильно у сторону зменшення її розміру через неврахування певних складових частин його заробітної плати.

Як зазначив, позивач у позові, і цього не заперечував відповідач, довідка про складові заробітної плати, до якої включено спірні виплати, була подана позивачем до Управління, ще 05 серпня 2013 році при поданні заяви та документів на призначення пенсії за ЗУ «Про державну службу», а відтак належний розрахунок пенсії мав бути проведений ще у серпні 2013 року.

Враховуючи, що своєчасно протягом 6 місяців після вчинення оскаржуваної дії позивач не звернувся до суду з позовом і пропустив строк звернення, але наслідком неправомірної дії є неотримання у повному розмірі пенсії, на яку він має право, на даний момент і на майбутнє, то суд виходить з того, що визначений відповідачем у серпні 2013року розмір пенсії позивачу був визначений неправильно, неправомірно зменшений, і що дане право позивача підлягає судовому захисту та відновленню в межах шестимісячного строку до звернення до суду, виходячи з положень статей 99 КАС України.

Позов подано 15.03.2016р., тому відновленню підлягає порушене право позивача за минулий час у межах строку звернення до суду, тобто перерахунку підлягає пенсії за період з 1.09.2015р.

У позові позивач просив здійснити перерахунок пенсії з 09.09.2015 р., тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду передбаченого ст. 99 КАС України, що є правильним.

Таким чином, є підстави для перерахунку пенсії позивачу з 01.09.2015р. і саме таке зобов'язання має бути покладено на відповідача.

При цьому суд не перебирає на себе повноважень даного державного органу і не здійснює у своєму рішенні конкретних арифметичних розрахунків, покладаючи на відповідача вчинення даних дій, необхідних для відновлення порушеного в цій частині права позивача.

Розподіл судових витрат між сторонами вирішується в порядку ст. 94 КАС України.

За змістом частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин першої, третьої статті 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Частина третя цієї статті визначає, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Стаття 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлює, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до глави 6 КАС України склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об'ємів робіт, їх кількості та видів.

Витрати на правову допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу адвоката позивачем надано договір про надання правової допомоги № 01-02/16, укладеного 03.02.2016 р. між ОСОБА_1 та адвокатом Дюбою Г.М. - п.1.1 адвоката зобов'язується надати ОСОБА_1 таку правову допомогу: бути захисником та представником клієнта, зокрема у адміністративних судах першої, апеляційної інстанції, Вищому адміністративному суді України, Верховному Суді України з питань перерахунку пенсії, а ОСОБА_1 зобов'язується виплатити адвокату гонорар за надані послуги.

З розрахунку витрат на правову допомогу від 03.02.2016 р. вбачається, що адвокатом були надані такі послуги: ознайомлення з матеріалами справи, вартість 450 грн., кількість витрачених годин - 50 хвилин; участь у судовому засіданні 1000 грн., кількість витрачених годин 1 година. На підтвердження сплати наданих адвокатом послуг у сумі 1000 грн. позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 01-02/16 від 03.02.106. До заяви також долучено свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Дюби Г.М. та ордер на надання правової допомоги від 03.02.2016 р. Як видно з журналів судових засідань 10.02.2017 р., 16.02.2017 р., 02.03.2017 р., 13.04.2017 р., 25.04.2017 р., 23.05.2017 р. ,14.06.2017 р. представник позивача Дюба Г.М. дійсно приймав участь у розгляді справи у якості представника позивача, а 29.04.2016 р. представник позивача Дюба Г.М. здійснював ознайомлення з матеріалами справи, про що свідчать дані довідкового листа у справі. Тобто вказані у розрахунку від 03.02.2016 р. послуги реально надавалися позивачу його представником Дюбою Г.М., дані витрати позивачем дійсно понесені, і підлягають відшкодуванню, оскільки позов судом в його майновій частині задовольняється повністю, в межах заявлених позовних вимог. Позивачем підтверджено належними доказами отримання правової допомоги від адвоката Дюби Г.М. в межах цього адміністративного спору, наведений розрахунок відповідає вимогам законодавства, тому вимоги ОСОБА_1 в даній частині слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 70, 159-163 КАС України, суд -

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити;

Визнати протиправними дії Броварського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області в частині невключення матеріальної допомоги та премії за березень 2013 року, зазначених у довідці Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва № 88 від 02.09.2013 р. про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) у розрахунок пенсії позивача за ЗУ «Про державну службу».

Зобов'язати Броварське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2015р. у розмірі 80% від суми заробітної плати з урахуванням складових заробітної плати - матеріальної допомоги та премії за березень 2013 року, зазначених у довідці Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва № 88 від 02.09.2013 р. про складові заробітної плати, та здійснити виплату з урахуванням раніше здійснених виплат.

Стягнути зі Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1000 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення .

Суддя Т.В. Селезньова