Справа № 484/3297/16-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 р. Справа № 484/3297/16-а

Категорія: 6. Головуючий в 1 інстанції: Медведєва Н.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 травня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Первомайської міської ради Миколаївської області, 3-тя особа: ОСОБА_3 про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області, 3-тя особа: ОСОБА_3 про скасування рішення Первомайської міської ради Миколаївської області від 28 квітня 2016 р. № 4 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення ділянок на умовах власності фізичній особі ОСОБА_3 орієнтовною площею 0,0743 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1, із земель не наданих у власність чи користування, вказуючи, що спірна земельна ділянка входить до спадщини, яка відкрилася після смерті її батька ОСОБА_4

До суду першої інстанції представник позивача надав заяву про зміну предмету позову та просив визнати протиправними та скасувати, крім вище вказаного рішення, також рішення Первомайської міської ради Миколаївської області від 26.08.2016р. №2 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність площею 0,0743га» та витяг з Єдиного державного реєстру реєстрації речових прав на нерухоме майно, яким зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 в м. Первомайську Миколаївської області. Вказана заява була прийнята судом.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 травня 2017 року клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, задоволено.

Провадження у справі позовом ОСОБА_2 до Первомайської міської ради Миколаївської області про скасування рішення від 28 квітня 2016 р. № 4 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення ділянок на умовах власності фізичній особі ОСОБА_3, рішення від 26.08.2016р. №2 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність площею 0,0743га» та витягу з Єдиного державного реєстру реєстрації речових прав на нерухоме майно, яким зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 в м. Первомайську Миколаївської області закрито.

Роз'яснено позивачу право на звернення з позовною заявою до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення, в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області від 28 квітня 2016 р. № 4 фізичній особі ОСОБА_3 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення ділянок на умовах власності орієнтовною площею 0,0743 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1, із земель не наданих у власність чи користування.

Рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області від 26 серпня 2016 р. № 2 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0743 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 67678407 від 09.09.2016 р. земельна ділянка площею 0,0743 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, перебуває у власності ОСОБА_3; підстава виникнення права власності: витяг з рішення про приватизацію земельних ділянок № 2 від 26.08.2016 р. Первомайської міської ради Миколаївської області.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що спір за цим позовом випливає з правовідносин, що мають цивільно-правовий характер, що виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Таким чином, адміністративним вважається спір про оскарження дій особи, які вона вчиняє в якості суб'єкта владних повноважень на виконання владних управлінських функцій.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із позовом, зокрема, до Первомайської міської ради Миколаївської області, позивач в своїх вимогах просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, якими надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення ділянок на умовах власності фізичній особі ОСОБА_3 орієнтовною площею 0,0743 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1, із земель не наданих у власність чи користування та затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0743 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Прийняті Первомайською міською радою Миколаївської області (як суб'єктом владних повноважень) спірні рішення є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Ураховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Таким чином, у разі прийняття органом місцевого самоврядування (як суб'єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність, укладання договору оренди), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Така правова позиція відповідає висновку, висловленому колегією суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у постанові від 6 жовтня 2015 року (справа №21-1306а15), який, в силу статті 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Крім того, Верховний Суд України неодноразово звертав увагу, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у користування чи власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право (постанови від 11.11.2014 № 21-493а14, від 09.12.2014 №21-308а14 та ін.).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції вірно врахував, що оскаржувані у межах спірних правовідносин акти є ненормативними актами, що застосовуються одноразово, і які після реалізації вичерпали свою дію фактом його виконання, відповідно, їх скасування не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки у такої особи виникло право власності на земельну ділянку і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Ураховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає що позов, предметом якого є спірні рішення органу місцевого самоврядування, не повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту, а сам спір є спором про цивільне право.

Посилання апелянта на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду, якою вирішено питання, щодо юрисдикції розгляду спору, предметом якого було рішення Первомайської міської ради Миколаївської області від 28.04.2016 року №4 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки на умовах власності ОСОБА_3, колегія суддів вважає помилковим, оскільки предметом позову в даному випадку є рішення органу місцевого самоврядування, яке вичерпує свою дію внаслідок його виконання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про закриття провадження, судова ухвала відповідає нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків останньої, а тому підстави для її скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко