Справа № 2-а-13056/09/2170
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2012-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2012 р.Справа № 2-а-13056/09/2170

Категорія:12.3Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Милосердного М.М.,

суддів Алєксєєва В.О. та Ступакової І.Г.,

за участю: особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Цюрупинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Державного казначейства України про стягнення невиплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України (далі УМВС) в Херсонській області, Цюрупинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ (далі Цюрупинський РВ УМВС) України в Херсонській області, Державного казначейства України та уточнюючи позовні вимоги просив стягнути невиплачену заробітну плату за період з березня 2009 року по 15 липня 2009 року в сумі 7232,00 грн.; середній заробіток з 15 липня по 15 жовтня 2009 року за період затримки розрахунку в сумі 4800, 00 грн. та моральну шкоду в розмірі 6400,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що з серпня 2008 року працював на посаді слідчого Цюрупинського РВ УМВС України в Херсонській області. В грудні 2008 року ним було подано рапорт про звільнення за власним бажанням, проте, по закінченні тримісячного терміну його звільнено не було. Незважаючи на це, позивач продовжував виходити на роботу, але з березня 2009 року, йому в порушення норм чинного законодавства, не нараховувалася заробітна платня.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2010 року позовні вимоги задоволено частково. Суд стягнув з Цюрупинського РВ УМВС України в Херсонській області на користь позивача невиплачену заробітну плату за період з 1 травня 2009 року по 15 липня 2009 року в сумі 4698,68 грн., а також середній заробіток за затримку розрахунку за 16 днів в сумі 1368,39 грн. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, УМВС України в Херсонській області подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин у справі, а тому постанова в частині стягнення заробітної плати підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга УМВС України в Херсонській області підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в 2004 року позивач був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, а з серпня 2008 року працював на посаді слідчого СВ Цюрупинського РВ УМВС України в Херсонській області.

В грудні 2008 року ОСОБА_1 подав рапорт про звільнення за власним бажанням та з 01 травня 2009 року припинив виходити на службу.

За даним фактом посадовими особами було проведено службову перевірку відносно порушень службової дисципліни лейтенантом міліції ОСОБА_1 слідчим СВ Цюрупинського РВ УМВС, за результатами якої складено висновок від 05 травня 2009 року № 39.

Перевіркою було встановлено, що ОСОБА_1 з 01 травня 2009 року не з'являється на робочому місці без поважних причин. Відмову виходу на роботу пояснив тим, що він 03 грудня 2008 року подав рапорт про звільнення і до теперішнього часу немає наказу про його звільнення. Давати письмові пояснення ОСОБА_1 відмовився, про що складено акт від 05 травня 2009 року.

На підставі проведеної службової перевірки виконуючим обов'язки начальника Цюрупинського РВ УМВС видано наказ від 06 травня 2009 року № 40 о/с про припинення нарахування грошового утримання ОСОБА_1

Вважаючи незаконною невиплату заробітної плати за період з березня 2009 року по 15 липня 2009 року дату звільнення зі служи та середнього заробітку за затримку розрахунку за період з 15 липня 2009 року по 15 жовтня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду.

Вирішуючи спірне питання та частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що припинення нарахування грошового утримання не є видом дисциплінарного стягнення, вичерпний перелік яких встановлено статтею 12 Закону України "Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", а тому дії відповідача є неправомірними.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду та вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Особливості проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, їх права і обов'язки встановлені Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі Положення).

Відповідно до п. 10 Положення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією УРСР та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Також, відповідно пункту 23 Положення, особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Згідно статті 1 Закону України "Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року (далі Статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 14 Статуту встановлено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України, перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.(п.п.4,5 ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Такий Порядок проведення службових розслідувань, що здійснюють інспекції з особового складу, інші підрозділи і посадові особи органів внутрішніх справ у випадках надзвичайних подій, правопорушень та інших неправильних дій, скоєних особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, визначений Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 06 грудня 1991 року № 552 (далі Інструкція).

Пунктом другим Інструкції зазначено, що завданням службового розслідування є повне, обєктивне і всебічне розслідування обставин порушень, скоєних особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі працівники органів внутрішніх справ), виявлення причин і умов, що сприяли їхньому скоєнню, встановлення винних і забезпечення правильного застосування чинних нормативних актів для того, щоб кожний винний був притягнутий до відповідальності, а жоден невинний не постраждав.

Зокрема п.10 Інструкції встановлено, що при проведенні службового розслідування повному, обєктивному і всебічному дослідженню підлягають: 10.1. Подія порушення (час, місце, спосіб, інші обставини). 10.2. Наявність вини працівника органів внутрішніх справ у скоєнні порушення, мета та мотиви порушення. 10.3. Обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності порушника як ті, що помякшують чи обтяжують його відповідальність. 10.4. Характеристика особи, яка скоїла порушення (ставлення до служби, поведінка до порушення). 10.5. Причини та умови, що сприяли скоєнню порушення. 10.6. Характер і розмір нанесених порушенням збитків.

Колегія суддів, враховуючи обставини справи а також вищенаведені правові норми вважає, оскільки ОСОБА_1, як працівник органів внутрішніх справ, не виходив на службу та не виконував свої службові обов'язки, то він допустив порушення службової дисципліни, а тому службова перевірка була проведена правомірно.

Також, в межах своїх повноважень, виконуючим обов'язки начальника Цюрупинського РВ УМВС був виданий наказ від 06 травня 2009 року № 40 о/с про припинення нарахування грошового утримання співробітнику Цюрупинського РВ УМВС ОСОБА_1 з 01 травня 2009 року.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 не звернув уваги на те, що за висновками службової перевірки було прийнято Рішення: - за порушення ст.7 Закону України "Про дисциплінарний статут" клопотати про притягнення до дисциплінарної відповідальності лейтенанта міліції ОСОБА_1 слідчого СВ Цюрупинського РВ УМВС та зупинення виплати йому усіх видів грошового забезпечення та грошової надбавки за виконання особливо важливих завдань.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за цим наказом не притягувався, а лише йому було припинено нарахування грошового утримання.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що правовідносини про проходження служби в органах внутрішніх справ не є трудовими і всі питання по звільненню (поновлення на службі), стягненню середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають вирішенню відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ УРСР, а не норм Кодексу законів про працю України.

Тому, враховуючи все наведене, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є не обгрутованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що судом першої інстанції, при вирішенні справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 статті 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти по справі нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2010 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Цюрупинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Державного казначейства України про стягнення невиплаченої заробітної плати відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: