Справа № 161/4800/17
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/4800/17
Провадження № 2-а/161/588/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Гриня О.М.

при секретарі - Муригіній А.І.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кондюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Луцьку Штурми Дмитра Віталійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 20 березня 2017 року, --

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Луцьку Штурми Д.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 20 березня 2017 року.

Свій позов обґрунтовує тим, що 20 березня 2017 року відповідачем винесено постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425,00 грн. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не надано доказів наявності в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що відповідачем формально заповнено бланк постанови та не взято до уваги його пояснень, не встановлено та не опитано очевидців, не забезпечено реалізацію його прав, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, вказує, що не відповідає дійсності зазначення в оскаржуваній постанові про надання до неї відео з нагрудної камери, адже йому таке відео не пред'являлось і до постанови не додано.

З огляду на наведене, просить скасувати як незаконну та необґрунтовану постанову поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Луцьку Штурми Д.В. від 20 березня 2017 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф в розмірі 425,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що відповідачем не доведено наявності в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери відповідача не вбачається порушення позивачем правил дорожнього руху, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Кондюк М.М. позов заперечила, суду пояснила, що під час патрулювання 20 березня 2017 року відповідачем було помічено порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1, який на перехресті з круговим рухом вулиць В. Моісея та Шопена в м. Луцьку не ввімкнув сигнал світлового показника повороту при повороті ліворуч. Саме порушення та оформлення постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення зафіксовано на відеозаписі, здійсненого на нагрудний відео реєстратор відповідача. Позивачу було роз'яснено усі права, запропоновано надати пояснення, його права порушені не були. Просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що 20 березня 2017 року поліцейським роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Луцьку Штурмо Д.В. винесено постанову серії АР № 861600 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.(а.с.2).

З даної постанови вбачається, що 20 березня 2017 року о 19 год. 25 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1, на перехресті з кільцевим рухом вул. Мойсея та вул. Шопена в м. Луцьку, Волинської області, не ввімкнув сигнал світлового показчика повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, чим порушив п.п. 9.2. (б) ПДР України.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення. поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 Кодексу про адміністративні правопорушення - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853,затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова по справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем у відповідності до вимог ст.283 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так відповідач, при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, та зазначено, що до постанови додається відеозапис з нагрудної камери.

Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач підписав її без будь-яких зауважень як на дії патрульного поліції, так і без будь-яких заперечень щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 9.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, передбачено, що водій повинен подавати сигнали світовими показчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

В судовому засіданні був відтворений наданий відповідачем відеозапис з нагрудного відео реєстратора інспектора патрульної поліції. На вказаному відеозаписі зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, твердження позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КпАП України спростовуються складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення, а також відеозаписом, зафіксованим на бодікамеру поліцейського. Крім того, позивачем не надано суду жодного доказу на підтведження своїх вимог.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.6, 17, 18, 19, 71, 105, 158-163 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Луцьку Штурми Дмитра Віталійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 20 березня 2017 року № 861600 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.