Справа № 826/13457/16
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Грибан І.О.,

Губської О.А.,

за участю секретаря Маменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Державної аудиторської служби України до товариства з обмеженою відповідальністю "Фільмотехнік" , третя особа: державне підприємство "Національна кіностудія художніх фільмів ім. Олександра Довженка" про стягнення заборгованості у розмірі 24 193, 38 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Державна аудиторська служба України звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фільмотехнік», третя особа - державне підприємство «Національна кіностудія художніх фільмів ім. Олександра Довженка» (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про стягнення заборгованості у розмірі 24 193,38 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2017 року в закрито провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою про закриття провадження, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням фактичних обставин у справі, а тому ухвала суду, на думку апелянта, є незаконною та необґрунтованою.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2017 року - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Закриваючи провадження суд першої інстанції виходив з того, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідач не виконував функцій суб'єкта владних повноважень, в той же час як спірні правовідносини виникли внаслідок ймовірного завдання збитків Державному бюджету України відповідачем внаслідок укладення та виконання ним договорів з контрагентом.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного адміністративного суду, з огляду на наступне.

Згідно із ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частина 1 та 2 статті 17 КАС України визначають, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму; на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

При визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач; суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Приписам наведеної норми кореспондують положення частини четвертої статті 21 КАС, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає підстави для висновку, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 18.06.2013 року справі №21-204а13( номер в ЄДРСР 32532884) і є обов'язковою для врахування адміністративними судами в силу приписів частини 2 статті 161 та частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позовній заяві Державна аудиторська служба України просить стягнути кошти в сумі 24 193,38 грн. з не підконтрольної їй організації - товариства з обмеженою відповідальністю «Фільмотехнік».

Так, за наслідками ревізії встановлено, що державним підприємством «Національна кіностудія художніх фільмів ім. Олександра Довженка» недоотримано орендну плату за договорами, укладеними з товариством з обмеженою відповідальністю «Фільмотехнік» від 04.06.2008 №4040, від 14.01.2008 №5738, від 14.01.2008 №5737, та від 30.01.2010 №4987, чим державному підприємству завдано збитків (матеріальної шкоди).

Отже, відповідач не виконував функцій суб'єкта владних повноважень, в той же час як спірні правовідносини виникли внаслідок ймовірного завдання збитків Державному бюджету України відповідачем внаслідок укладення та виконання ним договорів з контрагентом.

В свою чергу, у справах за позовом Державної аудиторської служби України про стягнення шкоди, заподіяної державі, відповідач не є суб'єктом владних повноважень і такі позовні вимоги не поєднані із вимогою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Крім того, спір щодо стягнення суми надміру сплаченої пенсії законодавцем не віднесено до вичерпного переліку підстав, визначених КАС України, що надають право суб'єкту владних повноважень на звернення з адміністративним позовом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що у даних спірних правовідносинах позивач не здійснює владні управлінські функції щодо відповідача і чинним законодавством України не передбачено право органів Державної аудиторської служби України на звернення до адміністративного суду з такого роду позовами, суд дійшов висновку про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи позивача стосовно того, що дану справу слід розглядати в порядку адміністративного судочинства із посиланням на публічно правовий характер спору та повноваження Державної аудиторської служби, як контролюючого органу, є безпідставними з огляду на наступне.

Як зазначалося судом вище, адміністративними судами можуть бути розглянуті спори лише щодо правомірності та обґрунтованості дій та рішень Державної аудиторської служби, прийнятих та здійснених на виконання власних повноважень та на виявлення та усунення порушень, які не пов'язані з відшкодуванням шкоди.

Проте, спірні відносини є такими, що виникли внаслідок порушення фінансової дисципліни, а отже вони є деліктними та не підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, викладене вище дає підстави суду апеляційної інстанції для висновку, що спірні правовідносини, що є предметом розгляду даної справи, не носять публічно-правовий характер та не відповідають суб'єктному складу, визначеному приписами Кодексу адміністративного судочинства України, не пов'язані з управлінськими функціями суб'єкта владних повноважень, а відтак заявлений спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а справа не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак адміністративної юрисдикції.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160,199,200, 205,206, 211 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.06.2017.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: І.О. Грибан

О.А. Губська

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.