Справа № 2-а-9888/10
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2010-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-9888/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2010 р. м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Ярмоленка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Коростені адміністративну раву за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту селения Коростенської міської ради про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених

ІШТІВ, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2010 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що та є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, постійно проживає в м. оростені, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення, а тому відповідно до 1.02.1991 року № 796 - XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок орнобильської катастрофи /далі Закон № 796 - XII/, має право на щомісячну грошову допомогу у іязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва. Однак, всупереч зданому Закону вказані виплати проводились без застосування кратності до встановленого розміру інімальної заробітної плати, а в твердих сумах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України ь 836 від 26.07.1996 року, /далі «Постанова № 836»/ тому позивач вважає своє право порушеним та юсить стягнути з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської Ради едовиплачені кошти, передбачені ст. 37 Закону № 796-ХІІ в розмірі 8006,80 грн. за період з 1.03.2007 року по 01.03.2010 року.

Відповідач позов не визнав.

Судом встановлено, що позивач має статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи З атегорії. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які остраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щомісячної грошової опомога в звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва в розмірі 40% інімальної заробітної плати.

Проте в спірний період часу ця допомога виплачувалась частково, у фіксованому розмірі, изначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні иплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до інімальної зарплати.

Згідно п. 2 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, овязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», атвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 розпорядниками юджетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються в числі інших управління праці та оціального захисту населення виконкомів міських Рад. Виплата компенсацій та допомог певних видів, т.ч. і передбачених ст. ст. 37, 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам роводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального ахисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за іісцем реєстрації. Правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної [останови.

Таким чином, управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради є іалежним відповідачем по справі. В порушення вимог ст. 71 КАС України останній не довів алежними доказами факти відсутності фінансування та видатків Державного Бюджету України, що аправляються управлінням Міністерства праці і соціального захисту населення для реалізації виплат отерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи за ст.ст. 37, 39, 51 Закону № 796 - XII. Згідно казаної норми Закону обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності юкладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, доказів правомірності своїх дій відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого амоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у Іпосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку, визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності за 5 них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про стаїус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та заковів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правового і. та Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вгду юридичну силу.

Оскільки Верховна Рада України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконнш нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті За* ну України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не вказана Постанова КМУ.

В силу ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, своїх*/ інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася о повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Порушення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративі

позову.

Виходячи з цього судовому захисту підлягають позовні вимоги за період з 13.04.2009 ро:. 01.03.2010 року.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд керується п.2 ч.2 ст.іщ КАС України та зобовязує відповідача вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити позинлу невиплачену частину допомоги.

Керуючись ст.ст. 37 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 11,94, 100, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративн о судочинства України, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради щоо не нарахування та не виплати позивачу допомоги в звязку з обмеженням споживання продукт місцевого виробництва відповідно до визначених законом розмірів неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської рди перерахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу в звязку з обмеженням споживай продуктів місцевого виробництва відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про статус і соціалЛ захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 13.04.2009 рі| по 01.03.2010 року.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Від сплати судових витрат сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміні ративного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з проголошення .

Суддя :