Справа № 2-а-306/11
Суддя: Карбовнік І. М.
Дата ухвалення: 2011-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-306/11
П О С Т А Н О В А

ІмЕНЕм україни

22.07.2011 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Карбовнік І. М. ,

при секретарі Данилів О.І. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області про стягнення заборгованості по виплаті щомісячної державної соціальної допомоги як „дитині війни за 2006 -2011 роки ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання неправомірною відмови відповідача щодо підвищення їй пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та зобовязання нарахувати та виплатити їй підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 2008 р. по червень 2011р.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни, до яких він відноситься, з 01.01.2006 р. пенсії підвищуються на 30% від мінімальної пенсії за віком. Незважаючи на те, що Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» призупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. визнано неконституційними вказані положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Виклад ст.6 у новій редакції Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано неконституційним згідно Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. У звязку з цим відповідач незаконно не виплачував йому за період з 2007 р. по 2010 р. підвищення до пенсії не в повному розмірі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав аналогічні викладеним у позовній заяві пояснення, просить даний позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області не погоджується з доводами позивача викладеними в позовній заяві та з підстав зазначених у запереченні на адміністративний позов, просить в позові відмовити в повному обсязі, оскільки відсутній механізм реалізації положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Законодавством України не визначено поняття «мінімальна пенсія за віком» як розрахункової величини для підвищення пенсії, так як ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; ч.3 вказаної статті зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений на рівні прожиткового мінімуму, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. У 2008 році п.41 розд.ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст.6 Закону викладено в новій редакції, згідно якої дітям війни виплачується підвищення до пенсії у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, що складало 10% прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність. Дана доплата виплачувалась позивачу у повному обсязі. Крім того, при вирішенні спору просить застосувати позовну давність, встановлену ст.ст.99,100 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в межах шестимісячного строку звернення до суду, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що між сторонами виник спір щодо захисту порушеного права на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Позивач є пенсіонером, народився 1938 р. Він відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006р., набув статусу «дитина війни», тому згідно ст.6 вказаного Закону має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Судом встановлено, що всупереч Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006р та чинний на даний час, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області оспорювана позивачем надбавка в період з 23 грудня 2010р. по 19 червня 2011 р. виплачувалась у меншому, ніж передбачено Законом № 2195-УІ розмірі, тому позов в частині виплати суми за вказаний період підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється шестимісячний строк який, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Позивач просить поновити пропущений строк позовної давності не обґрунтовуючи достатньо поважності причин пропуску строку, посилаючись на те, що про порушення його прав йому стало відомо після висвітлення в пресі відповідного рішення Конституційного Суду 09.07.2007р. Судом визнано причини пропуску строку на звернення до суду не поважними, оскільки відповідні зміни до законодавства, на яких ґрунтуються позовні вимоги були прийняті у встановленому законом порядку та офіційно оприлюднені, що свідчить про наявність у позивача повноцінної можливості скористатись правом на судовий захист порушених прав. Тому судом позов в частині нарахування та виплати щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з січня 2006 року до грудня 2010 р. на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» залишено без розгляду.

Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік"» встановлено, що у 2011 році норми і положення статей статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік". Тому вимоги позивача слід задовольнити за період з 23.12.2010 р. по 19.06.2011 р.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», керуючись ст.ст. 99, 100, 158-163, 183-2 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з а період з 24.12.2010 р. по 19.06.2011 р. на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням проведених виплат як дитині війни.

Постанову можна оскаржити до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення через районний суд.

Суддя: Карбовнік І. М.