Справа № 754/10487/14-а
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/754/41/17
У Х В А Л А

Іменем України

08 червня 2017 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Клочко І.В.

при секретарі Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення,-

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду, в якому заявник зазначає про те, що виконавчим листом № 2а-516/12014 від 19.02.2015 року Деснянський районний суд м.Києва зобов»язав УПФУ в Деснянському районі м.Києва провести перерахунок та виплату йому (заявнику) основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі, визначеному ст.ст.50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 23.01.2014 року по 15.08.2014 року з урахуванням виплачених коштів.

Як зазначає заявник, вказане судове рішення в частині виплати пенсії згідно перерахунку на даний час боржником не виконано.

Посилаючись на викладені обставини, заявник просить змінити спосіб та порядок виконання рішення суду у справі № 754/10487/14-а із зобов»язання боржника - УПФУ в Деснянському районі м.Києва провести виплату згідно перерахунку на стягнення з боржника коштів відповідно до ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

В судове засіданні сторони по справі не з'явились, про розгляд справи судом повідомлялись, причини своєї неявки суду не повідомили. За даних обставин суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін на підставі належних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення, виходячи з наступного.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами п.2 ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п.2 ч.2 ст.162 КАС України).

Відповідно до ст.2 ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901-VІ, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Згідно ч.2 ст.3 вищевказаного ЗУ, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід'ємною частиною судового розгляду.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов»язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом.

Частиною першою статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил даної норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

Таким чином, у випадку обрання іншого способу виконання постанови, суд виходить із того, що на відміну від рішення зобов'язального характеру (про зобов'язання суб'єкта владних повноважень виплатити особі певну суму коштів), яке виконується в загальному порядку органами державної виконавчої служби, виконання судових рішень про стягнення коштів з державного органу здійснюється відповідно до ст.ст. 2,4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень ", тобто фактично є зміною рішення суду по суті.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 р. № № 21-394а14, 21-475а14, від 13.01.2015 р. № 21-604а14, від 17.02.2015 р. 21-622а14, від 24.03.2015 р. № 21-85а15, від 14.04.2015р. № 21-78а15. Зокрема, у вказаних постановах ВСУ зробив висновок, згідно якого в разі, якщо судовим рішенням у справі про соціальні виплати було постановлено визнати протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень, зобов'язано останнього провести перерахунок певної виплати (наприклад пенсії) та здійснити таку виплату на користь особи, але судове рішення залишається невиконаним у зв'язку з відсутністю коштів у відповідача (боржника), то зміна способу виконання рішення на стягнення цих коштів є незаконною.

Заявником не надано доказів того, що рішення суду не виконується боржником не у зв'язку з відсутністю коштів, а з інших підстав, а тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.263 КАС України, ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через Деснянський районний суд м. Києва до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 5-ти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя :