Справа № 347/1822/16
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/3105/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Керод Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про визнання нечинними дій обєкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2, в якому просив постанови відповідача про закінчення виконавчого провадження ВП № 37900807 від 30.09.2016; ВП № 35173110 від 30.09.2016; ВП № 35172810 від 30.09.2016 визнати нечинними та скасувати.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2017 року позов задоволено частково. Визнано нечинними та скасовано постанови старшого державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження ВП №37900807 від 30.09.2016року, ВП №35173110 від 30.09.2016року, ВП №35172810 від 30.09.2016року. В решті частині адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, його оскаржив відповідач, який в подані апеляційній скарзі просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оспорювані постанови винесені відповідачем про закінчення виконавчого провадження згідно п. 13 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» є законними і обґрунтованими, оскільки постанови про відновлення виконавчих проваджень були винесені у встановлений законодавством строк і належним чином направлено позивачу.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, заслухавши доповідь судді-доповідача, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Косівського районного суду від 10.07.2012р. по справі № 0910/246/2012 вирішено визнати нечинними дії Бабинської сільської ради щодо влаштування приватного кладовища та скасувати рішення Бабинської сільської ради Косівського району, Івано-Франківської області від 20.01.2011 року №5 в частині дачі дозволу церковній громаді церкви "Вознесіння Господнього" в с. Бабин на виготовлення проекту щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,5809 в с. Бабин, куток Центр з ведення особистого селянського господарства та для розміщення кладовища (обслуговування кладовища). Також вирішено стягнути з Бабинської сільської ради, Косівського району, Івано-Франківської області в користь ОСОБА_1 1008грн. понесених по справі судових витрат.

Вищевказана постанова суду звернута до виконання та Косівським районним судом видані виконавчі листи, проте відділом ДВС відмовлено у прийнятті до провадження виконавчих документів та у відкритті виконавчого провадження.

А тому, позивач оскаржив такі дії відповідача до суду та постановою Косівського районного суду від 04.04.2014р. дії ДВС Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 0910/246/2012 виданого 01.11.2012 року Косівським районним судом визнано протиправними та зобов'язано відділ державної виконавчої служби Косівського районного управління юстиції виконати рішення Косівського районного суду за виконавчим документом № 0910/246/2012.

З постанов старшого державного виконавця Стефурака Р.М. від 14.06.2016р. ВП 35172810 та ВП №35173110 вбачається, що згідно вищевказаної постанови суду від 04.04.2014р. по виконавчих листах № 0910/246/2012 відновлено виконавче провадження. Проте, 30.09.2016р. державним виконавцем закінчено виконавче провадження, про що свідчать постанови ВП №35172810 та ВП №35173110.

Аналогічні дії проводяться державним виконавцем і по постанові Косівського районного суду від 26.03.2013р. по справі №347/337/13-а, якою визнано нечинним та скасовано розпорядження виконавчого комітету Бабинської сільської ради від 29.02.2012 року № 5 щодо встановлення санітарно-захисної зони між господарством ОСОБА_1 та сільським кладовищем. Визнано нечинними бездіяльність сільського голови ОСОБА_3 щодо зміни санітарно-захисної зони та в частині заборони проведення поховань поза межами відведеної території для сільського кладовища. Зобовязано Бабинську сільську раду та сільського голову с.Бабин відновити санітарно-захисну зону в її межах, що існувала станом на 2009 рік, заборонити проводити поховання в межах санітарної зони, що існувала станом на 2009 рік відповіднодо схеми додатку № 1 розпорядження сільського голови № 16 від 17.07.2009 року, тобто в межах земельної ділянки площею 0,5809 га, яка належить церковній громаді с.Бабин, Косівського району, Івано-Франківської області та вирішено стягнути з сільського голови с.Бабин ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - 1466 грн. судових витрат та 5000 грн. моральної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що 15.04.2013р. Косівським районним судом був виданий виконавчий лист на виконання вказаної постанови, який направлений у відділ ДВС. Проте, постановою відділу державної виконавчої служби Косівського районного управління юстиції ВП 37900807 від 15.05.2013 року позивачу відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 347/337/13-а.

Постановою Косівського районного суду від 03.02.2014р. встановлено, що позивач вкотре звернувся до суду та дії Головного державного виконавця державної виконавчої служби Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області визнано нечинними та постанову від 15.05.2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим документом виданим 15.04.2013 року Косівським районним судом Івано-Франківської області скасовано.

Постанова ВП №37900807 від 14.06.2016р. свідчить про те, що на підставі вищевказаної постанови суду старшим державним виконавцем Стефураком Р.М. було відновлено виконавче провадження по виконавчому листу № 347/337/13-а, а 30.09.2016р. закінчено виконавче провадження, згідно постанови ВП №37900807.

З наведеного видно, що Косівським районним судом виносяться рішення по яких видаються виконавчі листи та направляються для виконання у відділ ДВС. Проте, державний виконавець ДВС відмовляє у прийнятті до провадження виконавчих документів, а також у відкритті виконавчих проваджень. Дані постанови, як незаконні, неодноразово скасовуються Косівським районним судом, після чого державний виконавець ДВС відновлює виконавчі провадження та через деякий час знову їх закриває.

Посилання представника відділу ДВС та старшого державного виконавця Стефурака Р.М. на той факт, що провадження закриваються через відсутність представлення позивачем оригіналу виконавчого документу є безпідставними, оскільки вказані обставини не доведені в судовому засіданні та спростовуються поясненнями як самого позивача так і відповідача, є формальними.

Колегія суддів вважає такі дії старшого державного виконавця Стефурака Р.М. незаконними, оскільки вони порушують вимоги чинного законодавства, виходячи з начступного.

Згідно ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 ст.18 цього Закону зазначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Долучені до матеріалів справи копії виконавчих проваджень свідчать про те, що постановами ВП 37900807, ВП №35172810 та ВП №35173110 від 14.06.2016р. були відновлені виконавчі провадження на підставі постанов суду, якими були скасовані постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження. Дані постанови державним виконавцем винесені із порушенням строків, які передбачені Закону України «Про виконавче провадження». Постанови ВП №37900807, ВП №35173110, ВП 335172810, винесені 30.09.2016р. про закінчення виконавчого провадження з підстав не предявлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки визначені ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження».

Пунктом 9 частини 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Однак, як встановлено в судовому засіданні державним виконавцем рішення суду не виконано, а виконавче провадження закінчено, що суперечить наведеній нормі закону.

В силу дії норми частини 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем по справі не доведено правомірність своїх дій, позовні вимоги в частині визнання нечинними та скасування постанов старшого державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження ВП №37900807 від 30.09.2016року, ВП №35173110 від 30.09.2016року, ВП №35172810 від 30.09.2016року слід задоволити.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 41, ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст.212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2017 року у справі № 347/1822/16 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст судового рішення виготовлено 13.06.17