Справа № 161/6895/17
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6895/17
Провадження № 2-а/161/671/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Турук І.Р.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Кондюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 БУПП у м. Луцьку ДПП лейтенанта поліції Новосада Павла Васильовича, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 БУПП у м. Луцьку ДПП лейтенанта поліції Новосада Павла Васильовича, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов обґрунтовує тим, що постановою лейтенанта поліції Новосада П.В. від 27.04.2017 року його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., припускаючи що він здійснив рух на заборонений сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3 (е) ПДР України.

Вказує, що він 27.04.2017 року у потоці транспортних засобів рухався автомобілем НОМЕР_1 по пр. Перемоги в м. Луцьку у напрямку пр. Соборності, та перетинав регульоване світлофором перехрестя з вул.. Грибоєдова. При цьому правил дорожнього руху не порушував, швидкість автомобіля становила близько 55 км/год., регульоване перехрестя перетинав на дозволений сигнал світлофора. Приблизно за 30 м до перехрестя він помітив, що на світлофорі увімкнувся зелений миготливий сигнал, який через секунду переключився у жовтий. Знаючи, що гальмівний шлях автомобіля при швидкості 50 км/год. становить 20,5 м, а відстань до перехрестя скоротилась приблизно до такої, він продовжив дотримуватися вимог п. 8.7.3 (в) ПДР та вимушено завершив проїзд перехрестя, оскільки, у разі екстреного гальмування, автомобіль значно уповільнив би швидкість, зупинився безпосередньо на перехресті та створив би аварійну ситуацію для інших транспортних засобів. Крім того, за його підрахунками, невірно налаштовані інтервали подачі сигналів світлофора на перехресті пр. Перемоги та вул. Грибоєдова, а саме: час від початку миготливого зеленого кольору і до червоно всього становить близько 4-х секунд, що не дає водіям достатньо часу на адекватну реакцію і безпечне завершення маневру. Таким чином, враховуючи наведені обставини вважає, що доводи інспектора поліції про його вину у вчиненні адміністративного правопорушення не можуть вважатися достатнім та належним доказом по справі, що свідчать про його упередженість, а тому відповідно до п. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, вважає, що всупереч вимогам ст..ст. 258, 276 КУпАП інспектор розглянув справу без складання протоколу і з порушенням встановленого порядку, та визначеного законом місця її розгляду.

Покликаючись на викладені обставини просить суд визнати дії службової особи - лейтенанта поліції - інспектора роти №2 БУПП у м. Луцьку Новосада П.В. при притягненні його до адміністративної відповідальності такими, що суперечать вимогам закону; постанову інспектора роти №2 БУПП у м. Луцьку Новосада П.В. серії АР №864336 від 27.04.2017 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. - скасувати.

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Вказувала на те, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по пр. Перемоги в м. Луцьку у напрямку пр. Соборності, перетинав регульоване світлофором перехрестя з вул.. Грибоєдова, чим порушив п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст.122 КУпАП. Порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 було зафіксовано на відеореєстратор нагрудний персональний. Постанову було оголошено ОСОБА_1 негайно після закінчення розгляду справи. Копію постанови правопорушник отримав, про що свідчить його підпис. На підставі викладеного, просила суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Згідно вимог частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, частини перша, друга і третя статті 122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно приписів ч. 3 ст. 254 і ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

З урахуванням наведених норм права, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1, 2 і 3 ст. 122 КУпАП не складається.

У п. 2.3 Рішення від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційний Суд України зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Тобто Конституційний Суд, вказуючи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Проте після прийняття Конституційним Судом України вищевказаного рішення, до Кодексу України про адміністративні правопорушення було внесено зміни до ст. 258, внаслідок чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2016 р. № 1395 (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (п. 1 розділу IV Інструкції).

Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення Правил дорожнього руху (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

А відтак доводи позивача в цій частині не заслуговують на увагу.

Зі змісту ч. 2 ст.122 КУпАП вбачається, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - ПДР України) учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії АР №864336 від 27.04.2017 року, ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Луцьку на перехресті вулиць пр. Соборності та вул. Грибоєдова здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України (а.с.4).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП України встановлено, що орган(посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На обґрунтування своїх заперечень відповідачем надано відеозйомку фіксації події адміністративного правопорушення, якою чітко підтверджується порушення водієм правил дорожнього руху та спростовуються зазначені в позовній заяві та повідомленні позивачем в судовому засіданні обставини щодо правильного проїзду регульованого пішохідного переходу.

Крім того, описка в оскаржуваній постанові, а саме по-батькові позивача, на що посилалися позивач та його представник у судовому засіданні не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 БУПП у м. Луцьку ДПП лейтенанта поліції Новосада П.В. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення слід відмовити.

На підставі ст.ст. 122 ч. 2, 251, 280, 288 і 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст. 10 - 11, 70 - 71, 159 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 БУПП у м. Луцьку ДПП лейтенанта поліції Новосада Павла Васильовича, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 27 квітня 2017 року серії АР №864336 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк