Справа № 640/4909/17
Суддя: Сенаторов В. М.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/4909/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді - Сенаторова В . М .,

при секретарі - Явнюк К. Р .,

за участі представника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_2 до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (колишнє управління ПФУ в Київському районі м. Харкова), у якому вказала що Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року №1600-VІІ «Про звільнення суддів» її було звільнено з посади судді господарського суду Луганської області у зв'язку з поданням заяви про відставку, а наказом заступника голови суду - в.о. голови суду від 17 жовтня 2016 року №137-к позивача було відраховано зі штату суду у зв'язку зі звільненням з посади судді у відставку.

18.10.2016 року позивач звернулася із заявою, а також з поданням господарського суду Луганської області до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, додавши всі необхідні матеріали, зокрема розрахунок стажу, що складає понад 23 роки 8 місяців.

У відповідності до розпорядження 07.11.2016 року № 845067 загальний стаж роботи позивача складає 42 роки 1 місяць 10 днів, спеціальний стаж, що дає право на відставку та призначення грошового утримання складає 23 роки 8 місяців 15 днів, з них: 17 років 9 місяців 15 днів на посаді судді та 5 років 11 місяців на посаді прокурора цивільно-судового відділу прокуратури Луганської області.

Позивач вважає, що зазначений стаж роботи є підставою для призначення грошового утримання в розмірі 86 відсотків від суддівської винагороди, та оскільки відповідачем призначено їй грошове утримання в розмірі 80 відсотків від суддівської винагороди, що, на думку позивача, є неправомірним, просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80% від суддівської винагороди.

2) зобов'язати відповідача при обчисленні розміру довічного грошового утримання ОСОБА_2 зарахувати до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання період роботи на посаді прокурора цивільно-судового відділу прокуратури Луганської області з 1 лютого 1993 року по 31 грудня 1998 року, що складає 5 років 11 місяців та роботи суддею з 4 січня 1999 року по 17 жовтня 2016 року, загалом - 23 роки 8 місяців 13 днів.

3) зобов'язати відповідача, починаючи з 18 жовтня 2016 року, нараховувати та виплачувати ОСОБА_2, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 86 % від суддівської винагороди судді місцевого суду, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування без обмеження граничного розміру, з урахуванням вже сплачених сум та стягнути судові витрати.

Позивач у судовому засіданні, викладене у позовній заяві підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надав відповідні письмові заперечення, у яких вказав, що довічне грошове утримання проводилося за нормами ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 року, який набув чинності 30.09.2016 року, за яким коли суддя іде у відставку після набрання вказаним законом чинності, розмір щомісячного довічного утримання становить 80% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості ВРУ, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 року, №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону. А оскільки загальний стаж на посаді судді становить 17 років 9 місяців 15 днів, що не перевищує встановлені законом 20 років, підстав для збільшення розміру ОСОБА_2 довічного грошового утримання на два відсотки як судді відсутні.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зі змісту ст.ст. 19, 46, 55 Конституції України вбачається, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Гарантії незалежності суддів, включаючи заходи їх правового захисту, матеріального і соціального забезпечення, поширюються на всіх суддів України і не можуть бути скасовані іншими нормативними актами України.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року №1600-VІІ «Про звільнення суддів» позивача було звільнено з посади судді господарського суду Луганської області у зв'язку з поданням заяви про відставку, а наказом заступника голови суду - в.о. голови суду від 17 жовтня 2016 року №137-к позивача було відраховано зі штату суду у зв'язку зі звільненням з посади судді у відставку.

18.10.2016 року позивач звернулася із заявою, а також з поданням господарського суду Луганської області до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, додавши всі необхідні матеріали, зокрема розрахунок стажу, що складає понад 23 роки 8 місяців.

У відповідності до розпорядження 07.11.2016 року № 845067 загальний стаж роботи позивача складає 42 роки 1 місяць 10 днів, спеціальний стаж, що дає право на відставку та призначення грошового утримання складає 23 роки 8 місяців 15 днів, з них: 17 років 9 місяців 15 днів на посаді судді та 5 років 11 місяців на посаді прокурора цивільно-судового відділу прокуратури Луганської області.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до п. 8 ч. 4, ч.6 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», незалежність судді забезпечується належним матеріальним і соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією гарантій незалежності судді.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання.

Частиною 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (зі змінами, внесеними Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 р.) встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Частиною першої статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції діючий на час правовідносин визначено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається згідно зі статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. № 4-рп/2016 в справі №1-8/2016 визначено, що частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

Висновок про те, що зменшення обсягу гарантій незалежності суддів суперечить Конституції України також покладено в основу рішень Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013.

Згідно з пунктом 11 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28 березня 2015 року, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Водночас частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-XІI, було встановлено: до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Таким чином, суд вважає, що стаж позивача, що дає право на відставку та довічне грошове утримання, складає 23 роки 08 місяців 13 днів, що дає їй право на 86 % відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, в тому числі з врахуванням для визначення стажу роботи на посаді судді періоду роботи в органах прокуратури, в період з 01.02.1993 року по 31.12.1998 року, що становить 15 років11 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача подати у місячний строк з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 6, 71, 160, 161-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо встановлення ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80% від суддівської винагороди.

Зобов'язати Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова при обчисленні розміру довічного грошового утримання ОСОБА_2 зарахувати до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання період роботи на посаді прокурора цивільно-судового відділу прокуратури Луганської області з 1 лютого 1993 року по 31 грудня 1998 року, що складає 5 років 11 місяців та роботи суддею з 4 січня 1999 року по 17 жовтня 2016 року, загалом - 23 роки 8 місяців 13 днів.

Зобов'язати Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова, починаючи з 18 жовтня 2016 року, нараховувати та виплачувати ОСОБА_2, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 86 % від суддівської винагороди судді місцевого суду, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування без обмеження граничного розміру, з урахуванням вже сплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

Суддя -