Справа № 367/1130/17
Суддя: Оладько С. І.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/1130/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області в складі головуючої судді Оладько С.І

при секретарі Костяк В,Слободенюк М

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпінь справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ірпінського об»єднаного Управління Пенсійного Фонду України Київської області про зобов»язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом,відповідно до якого зазначив,що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області. Має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, та громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії.

01.07.2013 року після досягнення пільгового пенсійного віку (55 років) він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 26.12.2003р до 30.06.2013 р. він отримував пенсію за вислугу років, призначену йому, як військовослужбовцю, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплату якої було припинено.

Таким чином, у зв'язку з виникненням правових підстав для призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, як особі, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії, йому було призначено новий вид пенсії за новим Законом.

Враховуючи, що з 01.01.2017 р. при обчисленні пенсії за віком було застосовано показник середньої заробітної плати він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області із заявою про подальше застосування при обчисленні пенсії за віком з 01.01.2017 р. середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням, тобто за 2010-2012 роки (2368,70 грн.), як це передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01.07.2013 р. до 31.12.2016 р. він отримував пенсію за віком, при призначенні якої Управлінням Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області було застосовано середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням, тобто за 2010-2012 роки (2368,70 грн.).

Відповідач у своєму листі від 01.02.2017 року № 15/4-03 відмовив йому в подальшому застосуванні при обчисленні пенсії з 01.01.2017 р. середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010-2012 роки (2368,70 грн.) з посиланням на статтю 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У своїй відповіді Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області зазначило, що відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Крім того, відповідачем було зазначено про зменшення з 01.01.2017 р. розміру пенсійної виплати, у зв'язку з виявленою помилкою при застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) при переході з пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та приведення пенсійної справи у відповідність до норм пенсійного законодавства.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного відповідачем з 01.01.2017 р. при розрахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік - 1197,91 грн.

Позивач не згоден із діями відповідача та зазначає,що норма статті 45 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», на яку посилається відповідач, та, яким, в свою чергу, було внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», може застосовуватися при переході з одного виду пенсії на інший в рамках одного закону, тобто пенсій призначених (перерахованих) за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки зазначена норма є безпосередньо нормою цього Закону, яким не передбачено її поширення на інші закони.

У його випадку, відбулося призначення нового виду пенсії за новим Законом, тобто пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсія за вислугу років була призначена йому як військовослужбовцю, за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Тобто умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами.

Умови і порядок призначення пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є відмінними від умов і порядку призначення пенсії за вислугу років, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за яким він отримував пенсію за вислугу років до призначення нинішньої пенсії за віком. Таким чином, призначення пенсії на умовах іншого закону вимагає й застосування норм цього закону при її обчисленні.

Показник «середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України» (тим більше за 2007 рік) не має жодного відношення до пенсії за вислугу років, що отримувалася ним і при розрахунку останньої не застосувалася взагалі, а, отже, не має застосовуватися і при розрахунку пенсії за віком.

Отже, оскільки формула розрахунку раніше призначеної йому пенсії не містила в собі такої складової як «середня заробітна плата (дохід), що передує року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії», то і говорити про застосування для обчислення йому пенсії за віком показника середньої заробітної плати за 2007 рік є нелогічним.

Для призначення пенсії за віком Управлінням Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області було враховано заробітну плату за період відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 року до 30.06.2013 року.

В свою чергу, для осучаснення цього ж заробітку було застосовано показник середньої заробітної плати працівників у галузях економіки України за 2007 рік, з чим він категорично не погоджується, адже, внаслідок таких неправомірних дій Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області він щомісячно недоотримує пенсію в розмірі 1100,07 грн., тому змушений звернутися до суду за захистом своїх законних прав.

Позивач просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області здійснити призначення та виплату пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2 310-2012 роки (2368,70 грн.) з 01.01.2017 року.

Суд,заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази по справі,оглянувши оригінал пенсійної справи позивача,вважає позов таким,що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області. Має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, та громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії.

01.07.2013 року після досягнення пільгового пенсійного віку (55 років) він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 26.12.2003р до 30.06.2013 р. він отримував пенсію за вислугу років, призначену йому, як військовослужбовцю, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплату якої було припинено.

Наведені обставини справи підтверджуються у судовому засіданні поясненнями сторін та матеріалами пенсійної справи позивача.

Також,у судовому засіданні було встановлено,що з 01.07.2013 р. По 31.12.2016р позивач отримував пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 2336гр25 коп,яка йому булла нарахована відповідачем виходячи із середньої заробітної плати працівників ,зайнятих у галузях економіки України за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням, тобто за 2010-2012 роки (2368,70 грн.)

З 01.01.2017р позивачу було перераховано пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузі економіки України за 2007р(1197,91гр),при цьому розмір пенсії позивача було зменшено до 1236,18гр.

18.01.2017р позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок йому пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010-2012 роки (2368,70 грн.)

Відповідач у своєму листі від 01.02.2017 року № 15/4-03 відмовив йому в подальшому застосуванні при обчисленні пенсії з 01.01.2017 р. середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010-2012 роки (2368,70 грн.) з посиланням на статтю 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд вважає дані дії відповідача протиправними виходячи із наступного.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

- пенсія за віком;

- пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

- пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Як уже зазначалось раніше,позивач з 26.12.2003р до 30.06.2013 р. отримував пенсію за вислугу років, призначену йому, як військовослужбовцю, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тобто частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший вид пенсій призначений цим же Законом.

Як вбачається із матеріалів пенсійної справи позивача,останній звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у 2013р вперше. .

За правилами частини другої статті 40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при призначенні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Враховуючи викладене,суд вважає застосування до позивача ч 3 ст 45 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставним,поскільки як уже зазначалось раніше у 2003р позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати у галузях економіки по Україні за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2010, 2011, 2012 роки.

Згідно правової позиції, щодо застосування частини третьої ст. 45. Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладеній у постанові Верховного Суду України по справі від 31.03.2015 №21-612а14, зазначено,що відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Враховуючи викладене,суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов, зобов»язати Ірпінське об»єднане Управління Пенсійного Фонду України Київської області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки,що передують року звернення,тобто 2010-2012 роки,починаючи з 01.01.2017р.

Відповідно до ст 94 КАС України,поскільки адміністративний позов суд задовольняє,то судові витрати у суммі 640гр суд відшкодовує позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського об»єднананого Управління Пенсійного Фонду України Київської області .

На підставі ст.. 19 Конституції України , ст.. 9,40,45 Закону України Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,звільнених з військової служби та деяких інших осіб»,керуючись ст.ст. 2,4,9,11,71,86,99,100,158-163,167 КАС України,суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов»язати Ірпінське об»єднане Управління Пенсійного Фонду України Київської області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки,що передують року звернення,тобто 2010-2012 роки,починаючи з 01.01.2017р.

Відшкодувати ОСОБА_1 судові витрати у суммі 640гр за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського об»єднананого Управління Пенсійного Фонду України Київської області .

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд на протязі 10 днів.

З мотивованою постановою суду сторони по справі зможуть ознайомитись 13.06.2017р.

Суддя: С. І. Оладько