Справа № 641/3164/17
Суддя: Григор'єв Б. П.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/110/2017 Справа №641/3164/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року Комінтернівський районний суд м.Харкова в складі головуючого судді - Григор*єва Б.П., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слобожанського об*єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про зобов*язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Слобожанського об*єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просив:

-зобов'язати відповідача провести перерахунок його пенсії з 01 січня 2016 року у відповідності до виданої прокуратурою Харківської області довідки № 18-751 від 22.11.2016 згідно ст. 50-1 Закону України №1789-2 «Про прокуратуру» від 05.11.1991 (у редакції від 30.10.1997 р.) у розмірі 90 % від суми місячного заробітку та здійснити відповідні виплати без обмеження її максимального розміру, стягнути з відповідача на його користь судовий збір в розмірі 640 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 30.11.1995 року перебуває на обліку в Слобожанському об*єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова та отримує пенсію за вислугу років, як працівник прокуратури, яку призначено на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-XII. 23.11.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії в зв'язку з підвищенням посадових окладів працівників прокуратури згідноПостанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09.12.2015 року № 1013, до якої додав довідку Прокуратури Запорізької області від 19.05.2016 року №18-385 вих-16. Однак, відповідачем було відмовлено у перерахунку пенсії позивачу за відсутністю підстав у її проведенні. Не погодившись із вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідач надав суду письомві заперечення в яких зазначив, що на час звернення із заявою про перерахунок пенсії, Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-XII втратив чинність в частині пенсійного забезпечення прокурорів на підставі Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII. Окрім того, станом на час звернення за перерахунком пенсії (10.08.2016 року) ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-XII змінено згідно Закону України №76-УІІІ від 28.12.2014 року та викладено в такій редакції, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. Але Кабінетом Міністрів України з 01.01.2015 року до теперішнього не було прийнято відповідної постанови (постанов) спрямованих на виконання Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII. Крім того, ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII також не встановлено порядку щодо проведення перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Відповідно ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури проводиться в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, а до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-XII внесено норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а з 01.01.2016 року не може перевищувати 10740 гривень. Просили в задоволенні позову відмовити.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином суд розглядає справу в порядку скороченого провадження на підставі п.2 ч.5 ст.183-2 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач з 30.11.1995 року перебуває на обліку в Слобожанському об*єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова та отримує пенсію за вислугу років, як працівник прокуратури, яку призначено на підставі ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року (в редакції, чинній на той час) із розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку.

22.11.2016 року прокуратурою Харківської області надано позивачу довідку № 18-751, згідно якої заробітна плата на посаді начальника відділу станом на 01.12.2015 року становить 21539,33 грн.

На підставі вказаної довідки, позивач 23.11.2016 року звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку його пенсії за вислугою років в зв'язку з підвищенням посадових окладів працівників прокуратури згідно Постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09.12.2015 року № 1013.

Рішенням від 24.11.2016 року Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова відмовило позивачу у перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що відповідно до Постанови КМУ №103 від 09.12.2015, з 01.12.2015 року посадові оклади упорядковані в межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією. Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 від 05.11.1991 та до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697 від 14.10.2014 - умови та порядок проведення перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначені КМУ. На сьогодні нормативно-правовими актами не врегульовано проведення перерахунку працівникам прокуратури.

Позивач, не погодившись із вказаною відмовою відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Станом на час призначення пенсії позивачу умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих були визначені статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991р.

У відповідності до положень вищенаведеної статті Закону (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України "Про прокуратуру", на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

15.07.2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII та втратив чинність Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. №1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури визначено статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697-VII.

Згідно з ч.13 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697-VII, пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Частиною 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697-VII встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення спірних правовідносин зазначені умови і порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

Підпунктом 1 пункту 13 розділу ХІІІ Перехідні положення Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697-VII, Кабінету Міністрів України доручено у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Відповідно до положень Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697-VII, держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Проте, не прийняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, на переконання суду не може бути підставою для відмови у такому перерахунку, що гарантований законом.

Отже, чинним на момент звернення позивача до уповноваженого органу (територіального органу Пенсійного фонду України) законодавством передбачено можливість перерахунку раніше призначених пенсій, а відтак встановлене право особи, яка отримує відповідно до законодавства про прокуратуру пенсію за вислугу років, на її перерахунок за певних умов та в порядку, які на даний час Урядом України не визначені.

Норми статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-XII, які безпосередньо визначали умови перерахунку пенсії, були виключені із цього Закону, а питання визначення умов та порядку перерахунку таких пенсій віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України - з набранням чинності Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року №76-VIII (набрав чинності 01 січня 2015 року).

Пунктом 16 розділу III "Прикінцеві положення" вказаного Закону зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до кінця січня 2015 року, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

За таких обставин, на час виникнення спірних правовідносин позивач мав право на перерахунок пенсії відповідно до умов та в порядку, які повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України із січня 2015 року, однак не прийняті до моменту звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії.

Отже, маючи відповідне право, проте перебуваючи в стані невизначеності внаслідок тривалої бездіяльності компетентного органу, позивач не може реалізувати останнє.

Відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

За принципом верховенства права, що визначений у частині четвертій статті 8 КАС України, забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Слід зазначити, що питання щодо неприйняття Урядом України рішень у визначений законом строк неодноразово було предметом розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Суханов та Ільченко проти України" Суд зазначив, що в період з квітня по грудень 2006 року Кабінет Міністрів України мав визначити розмір надбавки до пенсії, яка підлягала виплаті заявникам. Жодного рішення з цього питання не було прийнято. У цьому випадку відмова держави здійснити певні дії становила втручання в права заявників, передбачені статтею 1 Першого протоколу. Отже, було порушення права заявників, передбаченого статтею 1 Першого протоколу, за період з 2 квітня по 31 грудня 2006 року (пункти 54 - 56).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Будченко проти України" Суд також зазначив, що відповідне законодавство, яке звільняло заявника від певних виплат, було ухвалено у 1999 році та згідно з ним відповідний механізм мав бути запроваджений протягом чотирьох місяців. Проте його було запроваджено тільки через десять років. Для пояснення такої бездіяльності не було надано жодних доводів. Враховуючи тривалу бездіяльність держави та той факт, що заявник працював на державному підприємстві, Суд вважає, що через нездатність забезпечити звільнення його від оплати, на що заявник мав право за законом в розумні терміни, держава поклала на нього надмірний та неспіврозмірний тягар, порушивши таким чином свої зобов'язання за статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції (пункти 45 - 46).

Враховуючи висновки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, наведені вище обставини розцінюються колегією суддів як невиправдане втручання у право заявника.

Оскільки Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, виходячи із приписів частини першоїстатті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та статті 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, колегія суддів погоджується із висновком судом першої інстанції про те, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та при такому перерахунку мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення.

При цьому, суд наголошує, що до перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відтак, зміни, внесені до Закону України "Про прокуратуру" після призначення позивачу пенсії, в частині зменшення відсоткового розміру заробітної плати, з якого обчислюється розмір пенсії, стосуються порядку призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду України, висловленими, зокрема, в постановах від 10.12.2013 року №21-348а13, від 17.12.2013 року №21-445а13, від 01.07.2014р. по справі №21-244а14.

В силу ч.2 ст. 161 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист громадян України та визначав, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99,рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказував, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно абз.6. п. 15 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону України від 02.03.2015 р. N 213-VIII і Закону України № 911-VIII від 24.12.2015 р.), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Однак, згідно п.2 Прикінцевих Положень Закону України від 02.03.2015 р. N 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) встановлений цим Законом стосується саме працюючих пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсії.

Згідно із п.п. 1 та 2 Прикінцевих Положень Закону України № 911-VIII від 24.12.2015 цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року та дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

Враховуючи те, що позивач є непрацюючим пенсіонером і пенсія призначена до 01.01.2016 року, то до її розміру не можуть бути застосовані обмеження максимального розміру, визначені абзацом шостим частини п'ятнадцятої ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. (в редакції Закону України № 911-VIII від 24.12.2015р. і Закону України від 02.03.2015 р. N 213-VIII).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на перерахунок призначеної пенсії, у відповідності ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи з розрахунку 90 % від суми заробітної плати без обмеження її максимального розміру.

Статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Право на перерахунок пенсії надано позивачу з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на час призначення пенсії законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст.22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, положення п. 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року N 213-VIII стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Крім цього, в тексті вказаного Закону чітко визначено, що з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України. При цьому, право на перерахунок пенсії виникло ще при призначенні пенсії, а отже з 01.06.2015 року перешкоди для перерахунку призначеної пенсії відсутні.

Крім того, з 15.07.2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697-VII, яким врегульовано питання пенсійного забезпечення та перерахунку пенсій працівників прокуратури, а саме статтею 86 Закону.

Таким чином норми щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури за Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697-VII не могли бути скасовані пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", оскільки набрали чинності 15.07.2015 року, тобто після 01.06.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Позивач, надавши письмові докази, виконав вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості власних дій, що є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, суд прийшов до висновку, що відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років у розмірі 90 % місячного заробітку неправомірними на підставі довідки прокуратури Харківської області від 22.11.2016, відповідач дійшов до неправомірного висновку про відсутність у позивача права на такий перерахунок.

Відповідно до ст.11 КАС України, за загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших законодавчих приписів, ніж ті, про які зазначає позивач.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п.3 постанови Пленуму № 14 від 18.12.2009 р. "Про судове рішення", вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Отже, суд, вважає, можливим вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача та визнати протиправними дії Слобожанського об*єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки прокуратури Харківської області № 18-751 від 22.11.2016 року, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90 % від середнього заробітку повинен бути здійснений з часу його звернення із відповідною заявою до відповідача, тобто з 01.12.2016 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 87 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок та розмір сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір".

Станом на час звернення позивача до суду положеннями п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Пенсійний фонд України та його органи звільнено від сплати судового збору.

На підставі викладеного на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст.ст. 69, 71, 76, 86, 159, 161, 163, 183-2 КАС України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Слобожанського об*єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії в розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки виданої прокуратурою Харківської області № 18-751 від 22.11.2016

Зобов'язати Слобожанське об*єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2016 року у відповідності до виданої прокуратурою Харківської області довідки № 18-751 від 22.11.2016 згідно ст. 50-1 Закону України №1789-2 «Про прокуратуру» від 05.11.1991 (у редакції від 30.10.1997 р.) у розмірі 90 % від суми місячного заробітку та здійснити відповідні виплати без обмеження її максимального розміру

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 640,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя - Б. П. Григор'єв