Справа № 237/3016/13-а
Суддя: Ступін І. М.
Дата ухвалення: 2013-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2а/237/84/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2013 року

Марїнськийрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Ступіна І.М.,

при секретарі: Готовщиковій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Марїнка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2»їнської районної державної адміністрації Донецької області про стягнення неотриманої суми одноразової компенсації,-

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2013 року позивач звернувся до Марїнського районного суду з адміністративним позовом про стягнення неотриманої суми одноразової компенсації, в якому просить стягнути з Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2»їнської районної державної адміністрації на його користь суму неотриманої одноразової компенсації у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, визначених на день виплати, а саме суму у розмірі 34410 гривень, як інваліду ІІІ групи, постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській атомній станцій. У звязку із цим ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом ІІІ групи і перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення ОСОБА_2»їнської районної державної адміністрації. Відповідно до довідки МСЕК від 31.08.2008 року йому безстроково встановлена з група інвалідності за хворобою, яка повязана із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і тому відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач зобовязаний виплатити йому одноразову компенсацію. У звязку з тим, що зазначена одноразова компенсація позивачем отримана не була, у 2009 році він звернувся до ОСОБА_2»їнського районного суду Донецької області з позовом про визнання дій неправомірними та виплати компенсації. ОСОБА_2 від 10 березня 2010 року ОСОБА_2»їнський районний суд Донецької області задовольнив позовні вимоги позивача та зобовязав відповідача провести виплату суми , яка йому належить до сплати в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати.

Відповідач зазначену постанову в добровільному порядку не виконав, тому ОСОБА_2»їнським районним судом Донецької області 08 листопада 2010 року був виданий виконавчий лист, який в подальшому був зданий позивачем на примусове виконання до ВДВС ОСОБА_2»їнського РУЮ Донецької області.

ОСОБА_2»їнського районного суду Донецької області від 10 березня 2010 року зобовязано Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2»їнської районної державної адміністрації відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснити виплату суми належної ОСОБА_1 разової компенсації в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент встановлення ІІІ групи інвалідності. Постанову суду в примусовому порядку виконати неможливо у звязку з тим, що інструкцією про проведення виконавчих дій передбачений такий порядок виконання подібних рішень (постанов), при якому його фактично неможливо виконати примусово, оскільки за невиконання зобовязань вчинити певні дії передбачені лише фінансові покарання для посадових осіб, а не фактичне виконання рішення (постанови). Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» з 01 січня 2013 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1147,00 гривень, таким чином відповідачем повинні бути нараховані 34410,00 гривень.

Позивач у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

У відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи вищезазначене та згідно ч. 6 ст. 128 КАС України оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд розглядає справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно статті 16 Конституції України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи є обовязком держави.

Згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути відміні. При прийнятті нових законів або внесення змін в діючі закони не допускається звуження змісту та обєму існуючих прав та свобод.

На підставі ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В данному випадку, посадова особа, що винесла ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності знехтувала цим положенням.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, він є інвалідом третьої групи. Згідно довідки МСЕК цей статус він отримав 31 серпня 2009 року.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року з наступними змінами було передбачено, що одноразова компенсація особам, які стали інвалідами, та сімям, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується інвалідам третьої групи в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, проте позивачем була отримана лише сума в розмірі 189,60 грн., що підтверджено відповіддю відповідача.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» установлено у 2013 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1147 гривень, отже відповідачем повинні бути нараховані та сплачені кошти у розмірі 34410,00 грн.

керуючись ст. ст. 2, 9, 155, 162-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2»їнської районної державної адміністрації Донецької області про стягнення неотриманої суми одноразової компенсації задовольнити.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2»їнської районної державної адміністрації на його користь суму неотриманої одноразової компенсації у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, визначених на день виплати, а саме суму у розмірі 34410 (тридцять чотири тисячі чотириста десять) гривень, як інваліду ІІІ групи, постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також при прийнятті постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Суддя І.М.Ступін

Дата документу 21.08.2013