Справа № 423/1156/17
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Закопайло В.А
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року справа №423/1156/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченко І.В., Чебанов О.О., при секретарі судового засідання Куленко О.Д., за участю представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області на постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 04 травня 2017 р. у справі № 423/1156/17 (головуючий І інстанції Закопайло В.А.) за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі по тексту позивач) звернувся до Попаснянського районного суду Луганської області з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі по тексту відповідач, апелянт УПФУ) в якому просив суд визнати неправомірними такі дії відповідача, зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди його роботи з 20 березня 1989 року по 22 жовтня 1991 року,з 24 жовтня 1991 року по 30 січня 1992 року, з 06 лютого 1992 року по 28 жовтня 1992 року та з 29 жовтня 1992 року по 10 листопада 1994 року, та починаючи з 21 січня 2017 року перерахувати призначену йому пільгову пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», сплативши на його користь недоотриману ним частину пенсії.

Постановою Попаснянського районного суду Луганської області від 04 травня 2017 р. у справі № 423/1156/17 адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області щодо відмови ОСОБА_3 у зарахуванні до пільгового стажу періоди його роботи з 20 березня 1989 року по 22 жовтня 1991 року,з 24 жовтня 1991 року по 30 січня 1992 року, з 06 лютого 1992 року по 28 жовтня 1992 року та з 29 жовтня 1992 року по 10 листопада 1994 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати ОСОБА_3 до пільгового стажу періоди його роботи:

- з 20 березня 1989 року по 22 жовтня 1991 року включно нашахті №13-біс виробничого об'єднання «Советськвугілля»;

- з 24 жовтня 1991 року по 30 січня 1992 року включно в шахтоуправлінні «Тернопільське» виробничого об'єднання «Октябрьвугілля»;

- з 06 лютого 1992 року по 28 жовтня 1992 року включно на шахті №21 виробничого об'єднання «Советськвугілля»;

- з 29 жовтня 1992 року по 10 листопада 1994 року включно нашахті №13-біс виробничого об'єднання «Советськвугілля».

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області починаючи з 21 січня 2017 року перерахувати ОСОБА_3 пенсію на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та виплатити на користь ОСОБА_3 недоотриману ним частину пенсії.

Також вирішено питання щодо стягнення судових витрат на користь позивача.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав всі необхідні документи, які підтверджують його пільговий стаж.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано документів, які б підтверджували періоди роботи, які необхідні для зарахування періоду роботи в пільговий стаж позивача. Крім того, звернули увагу на необхідність атестації робочих місць при зарахуванні роботи до пільгового стажу.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги. Зазначив, що трудовою книжкою підтверджений стаж роботи по спеціальності яка відноситься до Списку № 1. Атестація робочих місць була введена з 21 серпня 1992 року. Після цієї дати є довідка про проведення атестації під час роботи позивача на Шахті «13-бис».

Позивач, представник відповідача у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, які не з'явились.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_3, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

23 січня 2017 року позивач, досягнувши п'ятдесятирічного віку, що підтверджується копією паспорта позивача на а.с.8-9, звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.28), надавши при цьому свою трудову книжку (а.с.5-7).

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_3 НОМЕР_1, а саме згідно записів якої позивач протягом своєї трудової діяльності працював на наступних підприємствах вугільної промисловості України:

- з 20 березня 1989 року по 22 жовтня 1991 року включно на посаді учня гірника підземного, гірника підземного, учня гірника очисного вибою підземного та гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем під землею нашахті №13-біс виробничого об'єднання «Советськвугілля» (п.п.2-6 трудової книжки);

- з 24 жовтня 1991 року по 30 січня 1992 року включно на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею в шахтоуправлінні «Тернопільське» виробничого об'єднання «Октябрьвугілля» (п.п.7-8 трудової книжки);

- з 06 лютого 1992 року по 28 жовтня 1992 року включно на посаді гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем під землею на шахті №21 виробничого об'єднання «Советськвугілля» (п.п.9-11 трудової книжки);

- з 29 жовтня 1992 року по 10 листопада 1994 року на посаді гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем під землею нашахті №13-біс виробничого об'єднання «Советськвугілля» (п.п.12-13 трудової книжки);

- з 16 листопада 1998 року по 27 липня 2011 року на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею на шахті «Гірська ДП «Первомайськвугілля» (а.с.16-24 трудової книжки).

УПФУ починаючи з 21.01.2017 року , ОСОБА_3 була призначена пенсія за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.13 пункт «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» при загальному стажі роботи 24 роки 02 місяці 24 дні, з них робота за Списком №1 склала 12 років 01 місяць 5 днів відповідно до Протоколу №90 від 02.02.2017 року. (а.с.27)

13 березня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до УПФУ із заявою про зарахування йому до пільгового стажу періодів роботи з 20.03.1989 року по 22.10.1991 року, з 24.10.1991 року по 30.01.1992 року, з06.02.1992року по 28.10.1992 року, та з 29.10.1992 року по 10.11.1994 року, а також з вимогами перерахувати йому пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішення УПФУ від 22.03.2017 року, у якій зазначено, що зарахувати період роботи з 20.03.1989 року по 22.10.1991 року, та з 29.10.1992 року по 10.11.1994 року, до пільгового стажу роботи не має можливості, оскільки підприємство на якому він працював, знаходиться на території, яка не контролюється українською владою та де органи виконавчої влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Зарахувати до пільгового стажу роботи період з 24.10.1991 року по 30.01.1992 року, нібито неможливо за відсутності пільгової довідки, уточнюючої роботу в особливих умовах. Щодо періоду роботи з 06.02.1992 року по 28 10.1992 року, взагалі ні чого не вказано, чому саме не врахований до пільгового стажу роботи цей період.

Тобто УПФУ в Попаснянському районі Луганської області було відмовлено ОСОБА_3 у зарахуванні до пільгового підземного стажу роботи періодів роботи з 2.0.03.1989 року по 22.10.1991 року, з 24.10.1991 року по 30.01.1992 року, з 06.02.1992 року по 28.10.1992 року, та з 29.10.1992 року по 10.11.1994 року, і як слідство цього у перерахуванні пенсії відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» так як для цього необхідно не менше як 15 років роботи на підземних роботах.Не погодившись з рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Вказані обставини знайшли підтвердження під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що трудовою книжкою позивача підтверджено наявність у нього достатнього пільгового трудового стажу для призначення йому пенсії на пільгових умовах, а тому дії відповідача з відмови її призначити є незаконним.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги виходячи з наступного.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон № 1058-ІV і відповідно до п.16 розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12) застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Згідно п.«а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

За приписами ст.8 до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно «Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах», затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. за №1173, і який був діючим до 26.01.1991 року, розділ 1 «Гірничі роботи» підрозділ 1 «Підземні роботи» передбачав, що право на пенсію на пільгових умовах мають усі робітники, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв'язку і т. д.).

Крім того, Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 г. за №10, що діяв до 11.03.1994р., Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. № 162, що діяв до 16.01.2003р., Список №1 затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року, що діяв до 24.06.2016 року та Список №1, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року за №461, містить в собі розділ 1 підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах. Таким чином, професії та посади позивача, за якими він працював, - віднесені до Списку №1.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення закріплене і в Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637, в п.1 якого зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається з трудової книжки позивача ОСОБА_3 НОМЕР_1, а саме згідно записів якої позивач протягом своєї трудової діяльності працював на наступних підприємствах вугільної промисловості України:

- з 20 березня 1989 року по 22 жовтня 1991 року включно на посаді учня гірника підземного, гірника підземного, учня гірника очисного вибою підземного та гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем під землею нашахті №13-біс виробничого об'єднання «Советськвугілля» (п.п.2-6 трудової книжки);

- з 24 жовтня 1991 року по 30 січня 1992 року включно на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею в шахтоуправлінні «Тернопільське» виробничого об'єднання «Октябрьвугілля» (п.п.7-8 трудової книжки);

- з 06 лютого 1992 року по 28 жовтня 1992 року включно на посаді гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем під землею на шахті №21 виробничого об'єднання «Советськвугілля» (п.п.9-11 трудової книжки);

- з 29 жовтня 1992 року по 10 листопада 1994 року на посаді гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем під землею нашахті №13-біс виробничого об'єднання «Советськвугілля» (п.п.12-13 трудової книжки);

- з 16 листопада 1998 року по 27 липня 2011 року на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею на шахті «Гірська ДП «Первомайськвугілля» (а.с.16-24 трудової книжки).

Головним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, з якої можливо встановити, що позивач має необхідний стаж та працював на посадах, віднесених до Списку № 1. Таким чином Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області не довело правомірність прийняття свого рішення щодо відмови у призначенні пільгової пенсії за віком позивачу, у зв'язку з чим, та з огляду на сталу практику розгляду аналогічних справ іншими судами України, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та необхідністю задоволення позов.

Таким чином колегія суддів вважає, що позивач підтвердив свій пільговий стаж за спірний період.

Крім того, колегія суддів має зазначити, що підтвердження пільгового стажу позивача на призначення пенсії на пільгових умовах підтверджується й іншими матеріалами справи,а саме довідкою про підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за період роботи з 20.03.1989 р. по 22.10.1991 р. та з 29.10.1992 р. по 10.11.1994 р. на шахті №13-біс виробничого об'єднання "Совєтськвугілля" на посаді підземного гірничого (довідка № 699 від 15.07.2016 року видана ОСП "Донецкая дирекция по исполнению проектов ликвидации подготовке шахт к ликвидации", та довідку №21/269 від 09.12.2016 року, уточнюючу особливий характер роботи або праці необхідний для призначення пенсії в зв'язку з особливими умовами праці за період роботи з 06.02.1992 р. по 28.10.1992 р. на шахті «Северная» ПП «Макеевуголь», виданих організаціями, які знаходиться на території, яка не контролюється українською владою). (а.с.11-15)

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. N 637 надання уточнюючих довідок передбачено лише у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу.

Апелянт зазначив, що зарахувати період з 20.03.1989 р. по 22.10.1991 р., з 06.02.1992 по 28.10.1992 р. таз 29.10.1992 р. по 10.11.1994 р. до пільгового стажу немає можливості, оскільки підприємство знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території, визначених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження".

Підстав відмови відповідача у врахуванні при розрахунку пенсії вказаної довідки та щодо підстав заперечень відповідача проти позову, а саме неможливості перевірки спірних періодів, які зазначені в довідці, оскільки вони знаходиться на території, яка не контролюється українською владою, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005р. №22-1, визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Листом ПФУ від 29.12.2011р. №30021/02-20 «Щодо підтвердження заробітної плати для обчислення пенсії первинними документами» роз'яснено, що підтвердження даних про довідки про заробітну плату встановлюється за результатами перевірки підстав її видачі, проведеній спеціалістами органів Пенсійного фонду України на підприємствах, в установах, організаціях

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України».

Статтею 1 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 05/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у який у розділі Донецька область у п.1Міста обласного значення у п.п.1) включено м. Макіївка,м.Донецьк.

Розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014 затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у т.ч. місто Макіївка та Донецьк

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів». Так, у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey 18.12.1986 &45) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у правах Кіпр проти Туреччини» ( Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v . the Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії iснуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» ( Cyprus v. Turkey 10.05.2001&92).

Спираючись на сформульований у вищезазначеній справі підхід, Європейський суд з прав людини у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зауважив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]".

Україною, відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII та постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17.03.2015 № 254-VIII, територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.

Згідно з частиною 2 та частиною 3 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, колегія суддів вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки довідки № 23 від 17.10.2016, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на пенсійне забезпечення.

Таким чином колегія суддів приймає вищевказану довідку як належний та допустимий доказ, який підтверджує факт роботи позивача на посадах, які віднесені до пільгового стажу за період його роботи з 20 березня 1989 року по 22 жовтня 1991 року,з 24 жовтня 1991 року по 30 січня 1992 року, з 06 лютого 1992 року по 28 жовтня 1992 року та з 29 жовтня 1992 року по 10 листопада 1994 року.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що пільговий стаж позивача на час його звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах складав більш п'ятнадцяти років, а тому відповідач був зобов'язаний призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, спір за суттю вирішений вірно, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Повний текст ухвали складений 13 червня 2017року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області на постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 04 травня 2017 р. у справі № 423/1156/17- залишити без задоволення.

Постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 04 травня 2017 р. у справі № 423/1156/17- залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів після його складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов