Справа № 803/1910/16
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/2196/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участі секретаря судових засідань: ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

28.12.2016 звернулася в суд з адміністративним позовом до Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, в якій просила визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 19.09.2016 за № НОМЕР_1 та № та визнати протиправним та скасувати рішення Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області № 2 «Про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску».

В обгрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що документальна виїзна перевірка фактично проведена не за місцезнаходженням платника податків, а в приміщенні Ковельської ОДПІ, відповідно перевірку проведено та акт перевірки складено з порушенням норм чинного Податкового кодексу України, що в свою чергу свідчить про протиправність оскаржуваних рішень, прийнятих за результатами такої перевірки; чинним законодавством України не передбачено відображення акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів в Книгах обліку доходів і витрат; поняття «дохід» визначене також і в Положенні (стандарті) бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 31.03.1999 № 87, відповідно до якого не визнаються доходами податки та інші обов'язкові платежі до бюджету, в тому числі й акцизи. Оскільки доходи ОСОБА_5 за 2015 рік визначено вірно, то відповідно не відбулося й заниження платежів по військовому збору та єдиному соціальному внеску.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Із цією постановою не погодився позивач та оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає, цю постанову винесену з порушенням норм матеріального права, з неповним зясуванням всіх обставин справи та просила скасувати постанову суду першої інстанції

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що з метою уникнення подвійного оподаткування та різного підходу у віднесенні акцизного податку до доходів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з урахуванням того, що акцизний податок є непрямим податком на споживання та стягується з кінцевих споживачів, а фізична особа-підприємець виступає лише податковим агентом щодо сплати його до державного бюджету, вважаємо, що позивачем правильно визначено суму отриманого доходу у 2015 році та відображено його у книзі обліку доходів і витрат, як і податок на додану вартість.

Представники апелянта ОСОБА_2 зЮ.М. та ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просять її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні апеляційну скаргу заперечила та просить залишити її без задоволення.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевірив матеріали справи, обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволені позову належить відмовити, оскільки висновки акту перевірки базуються на змісті п. 177.3 ст. 177 Податкового кодексу України, яким передбачено, що не включаються до витрат і доходу лише суми податку на додану вартість, що входить до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг). З врахуванням цього положення, фізична особа-підприємцем ОСОБА_5 мала у 2015 році заповнятися Книга обліку доходів і витрат, яка затверджена підзаконним нормативно правовим актом і не могла відповідати змісту Податкового кодексу України, прийнятому на виконання його положень.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 29.07.2016 по 18.08.2016 посадовим особами Ковельської ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи - платника податків ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікові картки платника податків НОМЕР_2) щодо дотримання вимог податкового законодавства дотримання законодавства щодо нарахування та сплати єдиного внеску і загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт від 26.08.2016 № 130/13-.

Перевіркою встановлено ряд порушень позивачем, зокрема: порядку ведення Книги обліку доходів і витрат за 2015 рік, а саме - платник податків у зазначеній книзі неналежним чином вівся облік доходів: у графі 2 «Сума доход; отриманого від здійснення господарської діяльності» було зазначено доходи, отримані за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід, за вирахуванням сум акцизного податку, що не відповідає вимогам наказу ДПА України від 16.09.2013 № 481, чим порушено п. 44.1 ст. 44, п. 176.1 «а» ст. 176, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України та п. 6 ст. 128 Господарського кодексу України; пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п. 164.1 ст. 164, п. 177.2 ст. 177, п. 176.1 «а» ст. 176 Податкового кодексу України щодо заниження суми доходу, одержаного від провадження господарські діяльності за 2015 рік та заниження обєкту оподаткування і включення до декларації пр доходи, одержані за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 перекручених даних, відтак донараховано ПДФО в сумі 43 141 грн 17 коп; пп. 1.2, пп. 1.6 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України щодо заниження об'єкта оподаткування військовим збором, в результаті чого занижено суму збору, що підлягає сплаті до бюджету з доходів, отриманих від провадження підприємницької діяльності за результатами 2015 року, а відтак донараховано військовий збір в сумі 3 383 грн 79 коп за ставкою 1.5%; п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 2 ст. 9 абз 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», в результаті чого не нараховано та не сплачено єдиний внесок в розмірі 34,7% з суми заниженої базі оподаткування єдиним внеском з урахуванням максимальної величини бази нарахування з 2015 рік - 141 940 грн 20 коп, а відтак донараховано єдиний внесок за 2015 рік в сумі 49 251 грн 24 коп; пп. 1.2, 2.2, 2.6 розділу 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а саме - не оприбутковано в Книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО готівкові кошти в сумі 903 грн 72 коп та несвоєчасно оприбутковано в Книзі обліку доходів і витрат отриманий дохід в сумі 538 грн 37 коп.

За наслідками перевірки Ковельською ОДПІ 19.09.2016 прийнято податкове повідомлення-рішення № 02, яким збільшено грошове зобов'язання зі сплати військового збору, в тому числі 3 383 грн 79 коп основного платежу та 845 грн 95 коп штрафних (фінансових) санкцій, податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 про збільшення грошового зобовязання зі сплати податку на доходи фізичних осіб, в тому числі 43 141 грн 17 коп основного платежу та 10 785 грн 29 коп штрафних (фінансових) санкцій, вимогу № Ф- про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 49 253 грн 24 коп, рішення № НОМЕР_4 про застосування штрафних санкцій в розмірі 4 925 грн 32 коп за донарахування фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Не погодившись з винесеними рішеннями від 19.09.2016, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку і рішенням ГУ ДФС у Волинській області від 18.10.2016 № 726/ФОП/03-20-10-03-06 скаргу задоволено частково: податкові повідомлення-рішення № 02 та № НОМЕР_3 залишено без змін, вимогу № Ф- про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску та рішення № НОМЕР_4 про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску скасовано, зобовязано Ковельську ОДПІ сформувати і направити позивачу нову вимогу і нове рішення згідно вимог чинного законодавства.

Рішенням ДФС України від 25.11.2016 № 12628/0/99-99-11-02-23-25 рішення ГУ ДФС у Волинській області від 18.10.2016 № 726/ФОП/03-20-10-03-06 про результати розгляду первинної скарги в частині оскарження вимоги №Ф- про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску та рішення № НОМЕР_4 про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску залишено без змін, а повторну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Згідно з п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, обєктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто, різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

У відповідності до п. 177.3 ст. 177 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Фізичні особи-підприємці зобовязані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді (п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України).

На виконання вказаних положень наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481 затверджено форму Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядок ведення Книги обліку доходів, витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність.

Судом першої інстанції правильно, зазначено, що згідно з положеннями вказаного наказу, окремий облік акцизного податку не передбачено.

Відтак, у даному випадку висновки акту перевірки базувались на змісті п. 177.3 177 Податкового кодексу України, яким чітко було передбачено, що не включаються витрат і доходу лише суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних проданих товарів (робіт, послуг).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що саме з врахуванням цього положення фізичною особою-підприємцем мала у 2015 році заповнюватися Книга обліку доходів і витрат, яка затверджена підзаконним нормативно-правовим актом, і в будь-якому випадку не могла не відповідати змісту Податкового кодексу України, прийнятому на виконання його положень.

Також, суд апеляційної інстанції, погоджується з висновком суду першої інстанції, що зміст п. 177.3 ст. 177 Податкового кодексу України в редакції, що діяла в 2015-2016 роках щодо не включення до витрат і доходу лише суми податку на додану вартість був чітким однозначним і підлягав до обовязкового виконання.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції, зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 19.09.2016, яким збільшено суму грошового зобов'язання платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 43 141 грн 17 коп основного платежу та штрафні санкції в сумі 10 785 грн 29 коп винесене правомірно та обґрунтовано. Також, відповідачем доведено, заниження чистого оподатковуваного доходу за 2015 рік на суму 225 585 грн 73 коп, оскільки, судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_6 невірно визначено загальний оподатковуваний дохід за 2015 рік відповідно до положень ст. 177 Податкового Кодексу України, тому податкове повідомлення-рішення № 02 від 19.09.2016 яким збільшено грошове зобовязання зі сплати військового збору, в тому числі 3 383 грн 79 коп за основним платежем та 845 грн 95 коп за штрафними (фінансовими) санкціями винесено правомірно.

Стосовно рішення № НОМЕР_4 від 19.09.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску, суд першої інстанції правильно зазначив про фактичну відсутність предмету спору, оскільки, дане рішення скасовано і вважається відкликаним згідно рішення ГУ ДФС Волинській області від 18 жовтня 2016 року № 726/ФОП/03-20-10-03-06 про розгляд первинної скарги, відповідно в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року у справі № 803/1910/16 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

ОСОБА_7

Ухвала в повному обсязі складена та підписана 12.06.2017