Справа № 759/1141/17
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 759/1141/17 Головуючий у 1-й інстанції: Миколаєць І.Ю. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 червня 2017 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Фастівського до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання рішення Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови у проведені перерахунку пенсії протиправним та зобов'язання Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком з 01.03.2012 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в України, з якої сплачено страхові внески за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, зокрема за 2011 рік у розмірі 2370 грн. 53 коп.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позов в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача щодо правомірності відмови у перерахунку та виплаті пенсії, оскільки на думку позивача відповідачем при перерахунку ОСОБА_2 пенсії за віком згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2016 неправильно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в України, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії у розмірі 2001,20 грн., тоді як позивач . вважає даний показник є невірним, бо має застосовуватися показник зарплати за один календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2011 рік у розмірі 2370,53 грн.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, без фіксації судового процесу.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві та з 01.03.2012 отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Перебуваючи на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві ОСОБА_2 26 грудня 2016 року звернулась до відповідача з вимогою про здійснення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за календарний рік, що передує року звернення, а саме за 2011 рік

10 січня 2017 року Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві повідомило позивача про відсутність підстав для застосування показника середньої заробітної плати за 2011 рік.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову прийшов до висновку, що правових підстав для перерахунку пенсії позивачу із застосуванням середнього заробітку для обчислення пенсії за 2011 рік відсутній, розрахунки при перерахунку пенсії позивача є вірним, оскільки відповідає нормам Закону, який підлягає застосуванню в даних правовідносинах.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до норм ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції від 01.01.2012) заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Тобто при визначенні розміру заробітної плати для обчислення пенсії застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції на виконання постанови Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2016 було зобов'язано пенсійний фонд провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 01.03.2012, не включаючи період отримання допомоги по безробіттю за періоди з 12.07.2005 по 06.07.2006, з 01.01.2010 по 25.09.2011.

Сума доплати по виконанню рішення суду нарахована позивачу станом на грудень 2016 року в розмірі 9838,30 грн.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 05.12.2016 року абзац 3 постанови Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2016 було доповнено текстом «в період розрахунку коефіцієнтів заробітної плати, який використовується для розрахунку пенсії».

На підставі вказаних постанов суду Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві провело перерахунок пенсії за віком ОСОБА_2 з 01.03.2012. Розмір пенсії обчислено із заробітної плати за період 01.07.2000 по 20.03.2001, з 02.04.2001 по 20.12.2002, з 02.01.2003 по 25.06.2003, з 01.07.2004 по 30.06.2005, , з 01.09.2006 по 30.09.2007, з 01.12.2007 по 31.01.2008, з 01.04.2008 по 31.03.2009, з 01.05.2009 по 02.05.2011 та з 01.09.2011 по 31.01.2012. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача становить 2,33083.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії розраховувався із застосуванням середнього заробітку за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2009-2011рр.) - 2001,20 грн.

Оскільки пенсія ОСОБА_2 призначена 01.03.2012 року, то середній заробіток для обчислення пенсії розраховувався відповідачем із застосуванням середнього заробітку за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2009-2011 рр., що відповідає статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у відповідній редакції (що діяла на момент призначення пенсії позивача).

З аналізу вищевикладеного вбачається, що відповідач правомірно відмовив у проведенні перерахунку пенсії позивачу із застосуванням середнього заробітку для обчислення пенсії за 2011 рік.

Посилання апелянта на те, що відповідно до ст. 22 Конституції України відмова пенсійного органу у здійсненні перерахунку пенсії позивачу приводить до звуження змісту та обсягу її конституційних прав на пенсійне забезпечення не приймається судом до уваги, оскільки як вбачається з аналізу норм Конституції України та зазначено в рішенні Конституційного Суду України у справі №20-рп/2008 від 08.10.2008 конституційні права і свободи, встановлені Конституцією України, не можна скасовувати та обмежувати (ч.2 ст.22, ч.1 ст.64, ч.1 ст.157 Конституції України), а права і свободи встановлені в законах України не можна тільки обмежувати (ч.3 ст.22 Конституції України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач за вказаних обставин діяв в межах повноважень передбачених законодавством.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 15 червня 2017 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.