Справа № 564/438/17
Суддя: Левчук В. В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/438/17

Рядок статзвіту № 87

14 червня 2017 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Здибель І.О.

за участю:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області справу №564/438/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності із ст.ст. 8,30-35 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі висновку Рівненської спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК позивачу в черговий раз, з 1985 року, встановлено третю групу інвалідності за станом здоров'я у зв'язку із чим, він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області та призначено щомісячну пенсію по інвалідності довічно. З квітня місяця 2015 року по грудень 2016 року пенсія по інвалідності, позивачу, як інваліду не виплачувалась. Згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року №1774 виплату пенсії було відновлено з 1 січня 2017 року. Позивач вважає, що дії управління Пенсійного фонду в період з 1 квітня 2015 року по 20 грудня 2016 року щодо невиплати пенсії не відповідали нормам чинного законодавства.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином.

Позивачем подано суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представником відповідача подано суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Костопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області подано суду клопотання №867/08 від 07.06.2017 року про заміну відповідача по справі №564/438/17 Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області () на правонаступника Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, адреса: 35000, вул.Бурова 17а/3, м.Костопіль Рівненської області).

Розглянувши подане клопотання судом встановлено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 21.12.2016 року "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України", управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області реорганізовано шляхом злиття в Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області.

Відповідно до ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про заміну відповідача по справі №564/438/17 Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області () на правонаступника Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, адреса: 35000, вул.Бурова 17а/3, м.Костопіль Рівненської області).

В ході розгляду справи судом встановлено наступне.

Згідно довідки серії МСЕ №127907 Рівненською спеціалізованою онкорадіологічною МСЕК 24.03.2008 року проведено огляд ОСОБА_1, довічно встановлено третю групу інвалідності /а.с.8/.

Інвалідність і пенсію ОСОБА_1 отримав у 1985 році в зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням строкової військової служби.

Згідно пенсійного посвідчення ОСОБА_1, з 01.04.2008 року довічно призначено щомісячну пенсію по інвалідності /а.с.8-10/.

Згідно позовної заяви з квітня 2015 року по грудень 2016 року пенсія по інвалідності позивачу не виплачувалась. В період призупинення виплати пенсії, позивач працював на посаді голови Дюксинської сільської ради та являвся посадовою особою місцевого самоврядування.

Листом від 10 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі з вимогою повернути заборговані кошти за період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року /а.с.11/.

Згідно листа №1051/02 від 24.02.2017 року управлінням Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області надано відповідь на вимогу ОСОБА_1 та зазначено, що оскільки у вказаний період позивач працював на посаді, яка передбачена Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" і не відноситься до технічних працівників та обслуговуючого персоналу органів місцевого самоврядування, то з огляду на діюче законодавство, виплата пенсії за даний період не вбачалася можливою. З 01.01.2017 року набрав чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року №1774-V-III, відповідно до якого ОСОБА_1 з 01.01.2017 року відновлено виплату пенсії. Окрім того, у листі зазначено, що оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 положення другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, то ОСОБА_1 за період з 20.12.2016 року по 31.12.2016 року було проведено виплату пенсії в сумі 521,42 грн.

Вважаючи дії управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі, які полягають у припиненні виплати пенсії у період з 1 квітня 2015 року по 20 грудня 2016 року протиправними та такими, що порушують: ст.ст. 8,19,22,46,58,64 Конституції України стосовно соціального захисту громадян, і верховенства права, ст.ст. 1,2,28 Конвенції ООН "Про права інвалідів" стосовно їх захисту, а також визначення ст.8 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і ЗУ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" щодо права на отримання пенсії по інвалідності і розцінюючи такі дії, як порушення прав та дискримінація з боку УПФУ в Костопільському районі за ознакою інвалідності, ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом /а.с.12/.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судом враховано наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За загальним правилом установленим ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Відповідно до п.6 ст.92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Отже органи державної влади та органи місцевого самоврядування повинні сприяючи забезпеченню прав інвалідів щодо включення до суспільного нарівні з іншими громадянами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші передбачені цим Законом.

Частиною 2 ст.30 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування і після припинення роботи.

Статтею 36 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено матеріальне, соціально-побутове і медичне забезпечення інвалідів, яке здійснюється у вигляді грошових виплат (пенсій, допомоги, одноразових виплат), забезпечення медикаментами, технічними й іншими засобами, включаючи друковані видання із спеціальним шрифтом, звукопідсилюючу апаратуру та аналізатори, а також шляхом надання послуг по медичній, соціальній, трудовій і професійній реабілітації, побутовому та торговельному обслуговуванню.

Відповідно до ч.3 ст.2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції від 01.01.2008 року, яка діяла на момент призначення пенсії довічно) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії в разі втрати годувальника призначаються незалежно від тривалості служби.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Відповідно до ст.21 Закону України " Про службу в органах місцевого самоврядування" пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Як було зазначено вище, з позовної заяви вбачається, що в період призупинення виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1, він працював на посаді голови Дюксинської сільської ради та являвся посадовою особою місцевого самоврядування.

Інвалідність і пенсію отримав у 1985 році в зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням строкової військової служби.

Призначення пенсії довічно для позивача, як інваліда військової служби ІІІ групи, відбулося 01 квітня 2008 року на підставі довідки серія МСЕ № 127907 від 24.03.2008 року, у відповідності до Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні",Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Посилання відповідача на ст.47 Закону України ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є безпідставним, оскільки вказана норма розповсюджується на осіб, яким пенсія призначена відповідно до Законів України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів".

У відповідності до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 як інваліду третьої групи в зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням строкової військової служби,з 01 квітня 2015 року є неправомірними, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 14, 19, 71, 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволити.

Визнати дії Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 як інваліду третьої групи в зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням строкової військової служби,з 01 квітня 2015 року по 20 грудня 2016 року неправомірними.

Костопільському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 як інваліду третьої групи в зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням строкової військової служби за період з 01 квітня 2015 року по 19 грудня 2016 року включно.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Костопільський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяВ. В. Левчук