Справа № 804/1179/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 р. Справа № 804/1179/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.
при секретарі - Музиці Я.І.
представника позивача - Деркунського К.Л. представника відповідача - Дубова Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Нормер" до Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначене податкове повідомлення-рішення, на думку позивача, є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки воно не ґрунтується на законі та прийняте податковим органом без достатніх на те правових підстав.
Ухвалою суду від 16.02.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №804/1179/17 та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив адміністративний позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, надав письмові заперечення, в яких зазначив про правомірність прийнятого податкового повідомлення - рішення, у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що пред'явлений адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.08.2016 ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська проведено перевірку ПП «Нормер» з питань реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних за червень 2016 року.
За результатами перевірки складено Акт від 29.08.2016 №81/12-01/36840461, яким встановлено порушення п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.
Відповідно до вказаного повідомлення - рішення встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 193 772,06 грн. та застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 19 377,20 грн.
Аналізуючи виниклі правовідносини суд приходить до наступних висновків.
Так, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки - п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України.
За п.75.1.1 ст.75 ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, передбачено було, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).
Статтею 76 ПК України (чинній у редакції на момент виникнення правовідносин), було визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає всі податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.
Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог ст.86 цього Кодексу - п.76.2 ст.76 ПК України ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).
Згідно до п.201.1 ст.201 ПК України ( у редакції на момент виникнення цих правовідносин) платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в ЄРПН.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється не пізніше 15 календарних днів, наступних за датою їх складання.
В той же час, за загальним правилом статті 49 ПК України, яка врегульовує строки подання податкової звітності до контролюючих органів, а податкову накладну можна віднести до однієї із форм податкової звітності платника податків, зокрема, п.49.20 ст. 49 ПК України встановлено, що якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний день або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.
Згідно п.200.10 ст.200 ПК України встановлено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірки заявлених у ній даних.
Також згідно ст. 1201.1 ст. 1201 ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, було встановлено, що за порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платником податку на додану вартість та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН, встановлених ст. 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог ст.192 та 201 цього Кодексу, покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу у розмірі, зокрема, 10% від суми податку на додану вартість, зазначеної у таких податкових накладних/розрахунках коригування - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.
У відповідності до ст. 1201.3 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) порядок застосування штрафних санкцій, передбачений цією статтею, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Аналіз вищенаведених норм податкового законодавства чинного на момент виникнення спірних відносин (червень 2016 року) свідчить про те, що на позивача було покладено обов'язок складання податкових накладних та реєстрації їх у ЄРПН протягом 15 календарних днів з дня їх складання, при цьому, з урахуванням строків, які врегульовують вихідні та святкові дні згідно п.49.20 ст. 49 ПК України.
В той же час, контролюючий орган наділений повноваженнями проведення камеральної перевірки даних ЄРПН протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації та, відповідно, накладення на платника податку на додану вартість штрафів за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних у ЄРПН за умови затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику, порядку затвердження застосування штрафних санкцій згідно п. 1201.3 ПК України.
З урахуванням вищенаведених норм та встановлених судом обставин у цій справі, суд приходить до висновку про те, що позивачем не було допущено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних у ЄРПН згідно до п.49.20 ст.49 ПК України.
За таких обставин, враховуючи порушення контролюючим органом термінів проведення перевірки, встановлених п.200.10ст.200 ПК України, не дотримання податковим органом вимог п.49.20.ст.49 ПК України при прийнятті оспорюваного рішення, порушення порядку проведення перевірки та застосування штрафних санкцій без врахування п.1201.3 ПК України, який був чинним на момент виникнення спірних відносин, дії контролюючого органу з проведення такої камеральної перевірки та застосування штрафних санкцій до позивача є протиправними,а, відповідно, такі дії призводять до відсутності правових наслідків такої перевірки.
Відповідна правова позиція узгоджується і з позицією Верховного Суду України, яка висвітлювалась неодноразово у його рішеннях, зокрема і у постанові від 27.01.2015р. №21-425а14.
З огляду на висновки Верховного Суду України, судом не приймаються до уваги посилання представника відповідача на позицію Вищого адміністративного Суду України, оскільки висновки, викладені у рішеннях Верховного Суду України мають застосовуватися судами загальної юрисдикції згідно до вимог ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Частина 1 статті 71 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч. 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення ( вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення ( дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіривши правомірність прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення у відповідності до вимог ч.3 ст.2 вищевказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що відповідачем прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення від 30.09.2016 не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а тому оспорюване податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Приватного підприємства "Нормер" до Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2017 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко