Справа № 824/250/17-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 р. м. Чернівці справа № 824/250/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Бідней О.В.

сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача Саламановича О.Г.

відповідач - не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області

про визнання протиправною та скасування постанови.

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, в якому, з урахуванням позовної заяви в новій редакції, просить визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження, винесену державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 24.03.2017 р.; зобов`язати державного виконавця усунути порушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що державний виконавець не здійснив перевірку правильності перерахунку розміру грошового зобов`язання та належних виплат, тому були відсутні підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі - відповідач) не погоджуючись із позовними вимогами надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що військова частина НОМЕР_1 виконала вимоги визначенні у виконавчому листі № 824/331/16-а виданому 01.02.2017 р. Чернівецьким окружним адміністративним судом, а саме провела перерахунок розміру грошового забезпечення та виплатила кошти позивачу, а тому у державного виконавця були всі підстави для закінчення виконавчого провадження.

Відповідач в судове засідання призначене на 08.06.2017 р. не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі їх представника.

Частина 4 ст. 122 КАС України визначено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи приписи ст. 122 КАС України, суд вважає, що подання відповідачем заяви, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суд від 30.11.2016 р. у справі № 824/331/16-а, яка набрала законної сили, позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування рішень, стягнення заборгованості з виплати грошового забезпечення задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2016 р. № 75 Про результати службового розслідування. Визнано протиправним та скасовано п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.02.2016 р. № 90 Про преміювання військовослужбовців за їх особистий внесок у загальні результати служби та виплату надбавки за виконання особливо важливих завдань військовослужбовцями призваними за мобілізацією та військовослужбовцям, що знаходяться у розпорядженні за січень 2016 року в частині не встановлення премії ОСОБА_1 , у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності та наявності дисциплінарного стягнення сувора догана. Визнано протиправним та скасовано п. 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2016 р. № 197 Про преміювання військовослужбовців за їх особистий внесок у загальні результати служби та виплату надбавки за виконання особливо важливих завдань військовослужбовцями призваними за мобілізацією та військовослужбовцям, що знаходяться у розпорядженні за лютий 2016 року в частині виплати премії ОСОБА_1 у зменшеному розмірі у зв`язку з притягненням його до дисциплінарного стягнення сувора догана. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок розміру грошового забезпечення та належних виплат ОСОБА_1 за період з 05.01.2016 р. по 01.04.2016 р. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На підставі заяви позивача, 10.02.2017 р. державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53367988 з примусового виконання виконавчого листа № 824/331/16-а виданого 01.02.2017 р. Чернівецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 провести перерахунок розміру грошового забезпечення та належних виплат ОСОБА_1 за період з 05.01.2016 р. по 01.04.2016 р. (а.с. 28).

Також, 10.02.2017 р. відповідач направив на адресу сторін виконавчого провадження виклик державного виконавця №5156/02-41/2, яким зобов`язав військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок розміру грошового забезпечення та належних виплат ОСОБА_1 за період з 05.01.2016 р. по 01.04.2016 р. та надати підтверджуючі документи державному виконавцю (а.с. 30).

21.03.2017 р. військова частина НОМЕР_1 повідомила відповідача про виконання вказаної постанови та проведення перерахунку розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 05.01.2016 р. по 01.04.2016 р. Також вказувала, що грошові кошти в сумі 3123,06 грн. перераховано повністю на картковий рахунок, що підтверджується платіжним дорученням №193 від 13.03.2017 р. На підтвердження вказаних обставин військова частина НОМЕР_1 надала відповідачу: звіт про здійснення відрахунків та виплат; платіжне доручення №193 від 13.03.2017 р. на суму 3123,06 грн. за копією реєстру для зарахування грошового забезпечення мобілізованих за січень лютий 2016 р. на картковий рахунок позивача від 14.03.2017 р. (а.с. 31, 32, 33, 34).

Оскільки військова частина НОМЕР_1 виконала рішення в повному обсязі, здійснила перерахунок коштів та надала підтверджуючі документи, 24.03.2017 р. відповідач виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 53367988 (а.с. 35).

Вказана постанова направлена поштою та отримана позивачем 21.04.2017 р.

Не погоджуючись з постановою про закінчення виконавчого провадження, 27.04.2017 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Судом також встановлено, що не погоджуючись із проведеним перерахунком, 24.04.2017 р. позивач звернувся із заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:

- виплатити премію, передбачену наказом Міністра оборони України від 26.03.2012 р. № 165 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України» в розмірі 90% від посадового окладу з 01 по 23 липня 2015 р.;

- виплатити надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 100 % згідно Наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 р. № 260 «Про затвердження Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» з 01 по 10 липня 2015 р. та 50 % згідно Наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 р. № 260 «Про затвердження Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» з 11 по 23 липня 2015 р.;

- виплатити щомісячну додаткову грошову винагороду, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 21.09.2010 р. № 889 в розмірі 60 % від грошового забезпечення з 01 по 23 липня 2015 р.;

- виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2015 р.;

- виплатити компенсацію за невикористану відпустку за 2015 р.;

- виплати грошові кошти які були сплачені мною під час відряджень з власних коштів - згідно поданих звітів до бухгалтерії військової частини.

За результатами розгляду заяви, 15.05.2017 р. командир військової частини НОМЕР_1 , посилаючись на постанову Чернівецького окружного адміністративного суд від 30.11.2016 р. у справі № 824/331/16-а, надав позивачу відповідь, в якій вказував про проведення військовою частиною виплат по всім видам забезпечення в повному обсязі та відсутність заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Згідно з ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в силу ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Закон № 1404-VIII в ч. 1 ст. 3 серед виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню визначає виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню в тому числі у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 39 Закону № 1404-VIII).

З аналізу вказаних норм випливає, що Законом № 1404-VIII чітко визначено підстави в яких виконавче провадження підлягає закінченню.

Судом встановлено, що відповідачем відкрито виконавче провадження № 53367988 з примусового виконання виконавчого листа № 824/331/16-а виданого 01.02.2017 р. Чернівецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 провести перерахунок розміру грошового забезпечення та належних виплат ОСОБА_1 за період з 05.01.2016 р. по 01.04.2016 р.

Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання вказаного рішення суду надала відповідачу: звіт про здійснення відрахунків та виплат, платіжне доручення №193 від 13.03.2017 р. на суму 3123,06 грн. та копією реєстру для зарахування грошового забезпечення мобілізованих за січень лютий 2016 р. від 14.03.2017 р.

Під час дослідження в судовому засіданні Звіту про здійснення відрахунків та виплат відносно ОСОБА_1 встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 проведено перерахунок премії за січень 2016 р. та донараховано премії в розмірі 10% за лютий 2016 р. на загальну суму 3123,06 грн.

Вказане грошове забезпечення зараховано на картковий рахунок позивача, що підтверджується платіжним дорученням №193 від 13.03.2017 р.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що військова частина НОМЕР_1 фактично виконала виконавчий лист № 824/331/16-а виданий 01.02.2017 р. Чернівецьким окружним адміністративним судом, а тому у відповідача були наявні всі підстави для закінчення виконавчого провадження.

Стосовно доводів позивача про не проведення відповідачем перевірки правильності перерахунку військовою частиною А 0563 розміру грошового забезпечення та належних виплат позивачу, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Аналізуючи ст. 18 Закону № 1404-VIII суд приходить до переконання, що до обов`язків державного виконавця не належить перевірка правильності розрахунку боржником розмірів грошового забезпечення та належних виплат, які підлягають стягненню відповідно до виконавчого листа, а лише здійснюються заходи примусового виконання рішень у спосіб та порядку визначені виконавчим листом.

В позовній заяві та в судовому засідання позивач вказував, що порушено його право на отримання належного грошового забезпечення. При цьому, не погоджуючись з оскаржуваною постановою, позивач та його представник в обґрунтування позовних вимог посилалися на неправомірні дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо: не видання наказів про скасування наказів від 01.02.2016 р. №75 "Про результати службового розслідування", від 03.02.2016 р. № 90 "Про преміювання військовослужбовців за їх особистий внесок у загальні результати служби та виплату надбавки за виконання особливо важливих завдань військовослужбовцями призваними за мобілізацією та військовослужбовцям, що знаходяться у розпорядженні за січень 2016 р." та від 03.03.2016 р. №197 "Про преміювання військовослужбовців за їх особистий внесок у загальні результати служби та виплату надбавки за виконання особливо важливих завдань військовослужбовцями призваними за мобілізацією та військовослужбовцям, що знаходяться у розпорядженні за лютий 2016 р."; невиплати заробітної плати за березень квітень 2016 р.; не проведення виплат, а саме грошової допомоги на оздоровлення за 2015 р.; компенсації за невикористану відпустку за 2015 р.; грошові кошти, які були сплачені ним під час відрядження, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов`язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов`язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 106 КАС України встановлено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Із змісту вказаних норм вбачається, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб. Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ч. 2 ст. 162 КАС України. При цьому адміністративний суд може застосувати інший спосіб захисту права, який би гарантував захист прав, свобод та інтересів осіб. Критерієм обрання способу захисту порушеного права є те, що він з урахуванням особливостей спірних відносин повинен бути спрямований на реальне відновлення порушених прав позивача. В позовній заяві позивач повинен зазначити нормативне обґрунтування своїх вимог, вибравши при цьому належний спосіб захисту порушеного права.

Рішеннями суб`єкта владних повноважень можуть бути як нормативно правові акти, так і правові акти індивідуальної дії. Нормативно правові акти це рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб. Правові акти індивідуальної дії рішення, дію яких поширено на конкретних осіб (тобто є персоніфікованими) або які стосуються конкретної ситуації, і які є актом одноразового застосування норм права.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження, винесену державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 24.03.2017 р., однак не погоджується із діями командира військової частини НОМЕР_1 та із розміром виплаченого йому грошового забезпечення.

На думку суду, позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки обраний спосіб захисту не спрямований на реальне відновлення порушених його прав.

Крім того, суд звертає увагу, що постановою Чернівецького окружного адміністративного суд від 30.11.2016 р. у справі № 824/331/16-а, яка набрала законної сили, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок розміру грошового забезпечення та належних виплат ОСОБА_1 за період з 05.01.2016 р. по 01.04.2016 р. з урахуванням скасованих наказів від 01.02.2016 р. №75, від 03.02.2016 р. № 90 (п. 4 наказу) та від 03.03.2016 р. №197 (п. 3 наказу). В частині позовних вимог про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на його користь заборгованості з виплати грошового забезпечення, надбавок та премій відмовлено. Також відмовлено в задоволенні вимоги про стягнення грошової допомоги на оздоровлення.

Таким чином, на думку суду, належним способом захисту у даному випадку є звернення до суду з позовною вимогою до військової частини НОМЕР_1 про стягнення спірних коштів.

Суд роз`яснює позивачу, що в межах даної адміністративної справи суд не перевіряє розмір виплаченого військовою частиною НОМЕР_1 грошового забезпечення та дії (бездіяльність) командира військової частини НОМЕР_1 , оскільки позовні вимоги звернуті до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, тобто не є предметом спору.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у державного виконавця були всі законні підстави для винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №824/331/16-а, відтак вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судовим розглядом не встановлено порушення зазначених критеріїв (вимог) відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність прийняття оскаржуваного рішення (постанови).

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 71, 86, 94, 158, 160- 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У відповідності до ст. ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.
Згідно ст. 254 КАС України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.К. Левицький

Постанова в повному обсязі складена 13 червня 2017 р.