Справа № 708/472/17
Суддя: Ткаченко С. Є.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 708/472/17
Номер провадження № 2-а/708/34/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі : головуючої судді Ткаченко С.Є.
при секретарі Тендітній Л.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Лешка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 24 від 25.04.2017 року, винесену військовим комісаром Чигиринського районного військового комісаріату Черкаської області ОСОБА_2 щодо накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень за порушення ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що підставою для винесення щодо неї даної постанови вказано порушення вимог п.2, п.3, п.4, п.33 постанови Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», що полягало у нездійсненні оповіщення зазначених у розпорядженні призовників і військовозобов`язаних за місцем їхнього проживання, відсутність письмового повідомлення районному військовому комісаріату про результати оповіщення та виконання вимог законодавства призовниками і військовозобов`язаними та власниками будинків, незабезпечення контролю за прибуттям призовників і військовозобов`язаних за викликом районного військового комісаріату.

Вважає, що вказана постанова прийнята з порушенням вимог законодавства і не відповідає обставинам справи, оскільки на початку березня 2017 року на усне прохання військового комісара ОСОБА_2 вона отримала повістки та іменний список без підпису посадової особи, датований «весна 2017», і в умовах грубого порушення відповідачем вимог закону намагалася виконати вимоги нормативних актів щодо повідомлення призовників, які проживають на території сільської ради, шляхом передачі останнім повісток.

Оскільки на адресу сільської ради від відповідача не надходили офіційні накази та розпорядження, передбачені постановою Кабінету Міністрів України № 921, то вона була обмежена в своїх діях і не могла надати їх копії призовникам чи їх батькам.

А тому вважає, що нею були вжиті всі можливі заходи задля виконання вимог закону.

В ході вручення повісток призовникам були складені відповідні акти про відсутність останніх, які передані відповідачу, а до відділення поліції було направлено копії актів та супровідний лист.

Враховуючи, що жодного з вище перерахованих правопорушень вона не вчиняла, вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а вказана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги з викладених в позовній заяві підстав та просила їх задовольнити, пояснивши суду, що її звинувачують в порушенні вимог про оповіщення громадян щодо призову на військову службу, але ні постанови, ні наказу про це з військового комісаріату до сільської ради не надходило.

Списки призовників їй надали без дати, реєстраційного номеру та затвердження їх військовим комісаром, до того ж ще й неточні, оскільки в них вказані хлопці, які досягли 28-річного віку, і вони не мали права викликати їх до військкомату.

Також її звинувачують в тому, що вона не вручила їм повістки, але повістки вони кожному з вказаних в списку осіб рознесли, а щодо тих осіб, які не проживають на території села, складено відповідні акти.

У зв`язку з цим вона не вбачає в своїх діях порушення щодо не оповіщення осіб, які підлягають призову на військову службу, та невиконання законів.

Відповідач позов не визнав та пояснив суду, що позивачку було притягнуто до відповідальності по ч. 1 ст. 210-1 КУпАП на законних підставах.

У виконання Указу Президента України від 24.02.2117 року та розпорядження голови Чигиринської РДА про черговий призов громадян на строкову військову службу ним було видано відповідний наказ, який оголошувався на засіданні райдержадміністрації та на сесії Чигиринської районної ради і таким чином був доведений до відома всіх посадових осіб, в тому числі і до відома позивачки.

Однак в ході проведення перевірки було встановлено, що призовник Мотренко, зі слів його батька, не був оповіщений про виклик до військкомату.

Позивачка повинна була забезпечити вручення повісток призовникам, що зареєстровані на території сільської ради, та забезпечити їхню явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що останньою в повній мірі виконано не було.

Отже, на його думку, позивачка є посадовою особою, яка своїми діями порушила вимоги ч. 3 ст. 15 Закону України "Про оборону України" та ч. 1 ст. 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а саме: неналежним чином здійснила оповіщення зазначених у розпорядженні призовників і військовозобов`язаних за місцем їхнього проживання, письмово не повідомила районному військовому комісаріату про результати оповіщення та виконання вимог законодавства призовниками і військовозобов`язаними та власниками будинків, не забезпечила контроль за прибуттям призовників і військовозобов`язаних за викликом районного військового комісаріату, що і стало підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

А тому просить суд відмовити позивачці в задоволенні даного позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 також позов не визнав та прохав в його задоволенні відмовити.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що їй відомо, що позивачку притягнуто до відповідальності за те, що вона не оповістила призовників про їх явку до райвійськкомату.

Надані в сільську раду списки призовників були не підписані та не завірені печаткою, а до Мотренка вона ходила особисто, але будинок був зачинений, після чого позивачка повідомляла його батьків про виклик до військкомату в телефонному режимі.

Вислухавши сторін, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Крім того, частиною 2 даної статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 обрана на посаду сільського голови Рацівської сільської ради Чигиринського району, тобто наділена повноваженнями посадової особи органу місцевого самоврядування і здійснює свою діяльність у відповідності до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

А відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України "Про оборону України" виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі оборонної роботи забезпечують призов громадян на строкову військову службу.

Згідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", в адміністративно-територіальних одиницях, де немає військових комісаріатів, відповідні органи місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій, у тому числі навчальних закладів, незалежно від підпорядкування і форм власності зобов`язані на вимогу військових комісаріатів сповіщати призовників і військовозобов`язаних про їх виклик до військових комісаріатів, забезпечувати своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомляти районні (міські) військові комісаріати про прийняття на роботу (навчання) та звільнення з роботи (навчання) призовників і військовозобов`язаних.

При цьому порядок весняного призову в 2017 році передбачено Указом Президента України № 44/2017 від 24.02.2017 року «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2017 році».

Судом також встановлено, що 13.04.2017 року відносно позивачки, як посадової особи органу місцевого самоврядування, військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 25 за порушення нею вимог ч. 1 ст. 210-1 КУпАП (а.с.23).

Вказана частина статті 210-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, санкція якої передбачає накладення штрафу на посадових осіб від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення 25 квітня 2017 року ОСОБА_1 надала письмове пояснення (а.с.6), що узгоджується з вимогами ст. 256 КУпАП, а того ж дня військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень (а.с.5).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для її винесення стало порушення ОСОБА_1 вимог ч. 3 ст. 15 Закону України "Про оборону України", ч. 1 ст. 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", п. 2, п.3, п.4 і п.33 постанови Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних» та п. 64 постанови Кабінету Міністрів України № 352 від 21.03.2002 року «Про затвердження Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом» у зв`язку з неналежним здійсненням оповіщення зазначених у розпорядженні призовників і військовозобов`язаних за місцем їхнього проживання, не повідомленням в письмовій формі районному військовому комісаріату про результати оповіщення та виконання вимог законодавства призовниками і військовозобов`язаними та власниками будинків і не забезпеченням контролю за прибуттям призовників і військовозобов`язаних за викликом районного військового комісаріату.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 42 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ та організацій незалежно від підпорядкування і форм власності та громадяни України, винні у порушенні порядку військового обліку, допризовної підготовки, приписки до призовних дільниць, призову на строкову військову службу, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, прибуття за викликом до військового комісаріату, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Отже, саме на керівників та посадових осіб покладено обов`язок щодо сповіщення призовників і військовозобов`язаних про їх виклик до військових комісаріатів, забезпечення своєчасного прибуття за цим викликом.

А відповідно до п. 33 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 року, у разі отримання розпорядження районного (міського) військового комісаріату щодо оповіщення призовників і військовозобов`язаних про їх явку на призовні дільниці (пункти попереднього збору) для їх приписки до призовної дільниці, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних виконавчі комітети сільських, селищних та міських рад: відбирають картки первинного обліку зазначених у розпорядженні осіб; здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні призовників і військовозобов`язаних за місцем їх проживання під їх особистий підпис у картках первинного обліку.

У разі відсутності призовників і військовозобов`язаних за місцем їх проживання доводять вимогу про виклик до відома власників будинків, у яких вони проживають; письмово повідомляють районному (міському) військовому комісаріату про результати оповіщення та виконання вимог законодавства призовниками і військовозобов`язаними та власниками будинків; забезпечують контроль за прибуттям призовників і військовозобов`язаних за викликом районного (міського) військового комісаріату; звертаються до органів Національної поліції щодо громадян, які ухиляються від виконання військового обов`язку, для їх розшуку, затримання і доставки до районного (міського) військового комісаріату.

Одночасно з цим, п. 64 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 352 від 21.03.2002 року, передбачено, що оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці відбувається за наказами районних військових комісарів (додаток 14) і повістками (додаток 15), врученими призовникам через житлово-експлуатаційні організації, домовласників, відповідні виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, де немає військових комісаріатів, керівників підприємств, установ, організацій, навчальних закладів незалежно від підпорядкування і форми власності.

Наказ районного військового комісара розсилається житлово-експлуатаційним організаціям, домовласникам, відповідним виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, на підприємства, в установи та організації,навчальні заклади. Про проведення призову повідомляється через засоби масової інформації.

Отже, відповідач повинен був діяти у відповідності з вищезазначеними постановами Кабінету Міністрів України шляхом направлення на адресу Рацівської сільської ради розпорядження про оповіщення призовників і військовозобов`язаних про їх явку на призовні дільниці, наказу про прибуття громадян, які підлягають призову на строкову військову службу, на призовні дільниці та повісток, які, в свою чергу, і повинен був вручити вказаним особам виконавчий орган сільської ради.

Разом з тим, судячи з наданих позивачкою даних з книги реєстрації вхідної кореспонденції по Рацівській сільській раді за період з 22.02.2017 року по 12.04.2017 року (а.с.7-22), відповідні розпорядження та наказ на адресу сільської ради від Чигиринського районного військового комісаріату не надходили.

Наданий позивачці відповідачем іменний список явки призовників на призовну комісію Чигиринського РВК по с. Рацеве Чигиринського району також не може бути взятий судом в основу доказів, оскільки не містить необхідних для такого документу реквізитів, підпису відповідальної посадової особи, не скріплений печаткою військового комісаріату та датований надписом «весна 2017» (а.с.24-25).

Більше того на звороті цього списку, оглянутому в судовому засіданні, міститься перекреслена довідка Чигиринського РВК №72 від 24.05.2016 року та перекреслена ксерокопія паспорту сторонньої особи, у зв`язку з чим він не може вважатися офіційним документом.

Відповідачем на спростування вищевикладених фактів жодних належних та допустимих доказів суду надано не було.

Також в наданому ним на вимогу суду витягу з журналу реєстрації вихідних документів Чигиринського районного військового комісаріату відсутні будь-які дані про направлення позивачці наказу про призов, розпорядження та іменних списків.

З наведеного випливає, що посадові особи Чигиринського районного військового комісаріату своїми діями щодо не направлення на адресу Рацівської сільської ради відповідних наказів і розпоряджень про оповіщення призовників і військовозобов`язаних щодо їх явки на призовну дільницю позбавили позивачку можливості належним чином виконати передбачений законом обов`язок, а накази відповідача в усній формі суд не вважає належною підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог, оскільки з наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що дії військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 210-1 КУпАП є неправомірними, а позивачка, не маючи офіційного звернення відповідача до Рацівської сільської ради, з власної ініціативи вживала відповідних заходів для вирішення питання щодо оповіщення призовників про необхідність їх явки на призовну дільницю.

Виходячи з цього, суд вважає можливим даний позов задовольнити, оскільки відповідач, як посадова особа, без офіційного звернення до Рацівської сільської ради щодо оповіщення громадян, які проживають на території цієї сільської ради, про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовну дільницю не мав права вимагати від позивачки виконання його розпоряджень з цього приводу, а тим більше притягувати її за це до адміністративної відповідальності.
На підставі викладеного та, керуючись п. 33 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 року, п. 64 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 352 від 21.03.2002 року, ст. 17, ст. 71, 159, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № 24 від 25 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 210-1 КУпАП та накладення на неї штрафу в розмірі 1700 гривень.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуюча