Справа № 2а-17/11/1505
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року м. Київ К/800/46784/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Мороз Л.Л.,

Єрьоміна А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 6 листопада 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство «Білгород-Дністровськтеплоенерго», про захист прав споживачів житлово-комунальних послуг, визнання невідповідним законодавству рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2009 року ОСОБА_2 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго», про скасування та визнання недійсними рішення виконкому від 8 травня 2008 року № 467 «Про затвердження тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для населення, бюджетних установ та інших підприємств» та про визнання невідповідним законодавству та скасування висновку Державної інспекції по контролю за цінами в Одеській області від 20 березня 2008 року № 149.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 6 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернулася до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просила їх скасувати, а позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 8 травня 2008 року № 467 «Про затвердження тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для населення, бюджетних установ та інших підприємств» для комунального підприємства «Білгород-Дністровськтеплоенерго» з 10 червня 2008 року затверджені двоставкові тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для населення, бюджетних установ та інших підприємств.

Позивач вважає, що вказане та висновок Державної інспекції по контролю за цінами в Одеській області від 20 березня 2008 року суперечить Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії та послуги централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 10 липня 2006 року № 955.

Відмовивши в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, приймаючи рішення від 8 травня 2008 року № 467 діяв у межах наданих повноважень та на підставі вимог діючого на той час законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини третьої статті 20 Закону України від 2 червня 2005 року № 2633-IV «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Згідно з підпунктом 2 пункту «а» статті 28 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення у порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади.

Пунктом 9 Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 червня 2006 року № 955 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - Порядок), визначено, що підприємства застосовують двоставкові тарифи на теплову енергію, затверджені в установленому порядку.

За приписами пункту 39 Порядку підприємства застосовують двоставкові тарифи на надання послуг з централізованого опалення, затверджені в установленому порядку.

Двоставковий тариф - це тариф на послуги теплопостачання, який складається з річної вартості обслуговування одиниці приєднаного теплового навантаження та вартості одиниці спожитої теплової енергії.

Як встановлено судами, після прийняття Порядку та на його виконання Одеською обласною державною адміністрацією направлено лист щодо необхідності проведення роботи стосовно переведення оплати за теплову енергію на двоставкові тарифи відповідно до «Правил розрахунку двоставкових тарифів на теплову енергію і послуги з централізованого постачання гарячої води та централізованого опалення».

Разом з тим, листом від 22 листопада 2007 року № 06-18-7063 Одеська обласна державна адміністрація повідомила про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 10 червня 2006 року № 955 та про необхідність привести у відповідність до чинного законодавства тарифи на житлово-комунальні послуги, тобто перехід на двоставковий тариф.

Згідно з абзацом 2 пункту 1.1. Правил розрахунку двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 8 вересня 2000 року № 191 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 листопада 2000 року за № 776/4997), дія цих Правил поширюється на всі теплопостачальні організації комунальної енергетики незалежно від їх відомчої належності та форми власності, а також на споживачів.

Рішення про перехід до розрахунків між споживачами та теплопостачальними організаціями за двоставковими тарифами приймається місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (пункт 1.2. Правли).

Висновком Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області від 20 березня 2008 року № 149 підтверджено, що розрахунок планових витрат двоставкового тарифу на послуги з теплопостачання є економічно обґрунтованим.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанціх про те, що виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, приймаючи рішення від 8 травня 2008 року № 467 діяв у межах наданих повноважень та на підставі вимог чинного на той час законодавства.

Крім того, як обґрунтовано зазначили суди, на теперішній час виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради не встановлює тарифи на теплову енергію, а оскаржуваним рішенням тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для населення, бюджетних установ та інших підприємств не регулюються.

Таким чином, колегія суддів, керуючись частиною першою статті 224 КАС України, приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 6 листопада 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді