Справа № 804/7113/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 р. Справа № 804/7113/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ" до Нікопольської об'єднаної державнjї податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ" (далі-ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ», товариство, платник, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із позовними вимогами щодо визнання протиправним та скасування рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, прийнятого 06.09.2016р. першим заступником начальника Нікопольської об'єднаної державнї податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області Малиновським В.В.

Позовні вимоги ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» обгрунтовані протиправністю оскаржуваного рішення. Так, позивач зазначає, що згідно рахунків товариства у ПАТ «Укрсоцбанк» за період з 22.02.2016р. по 22.02.2016р. банком було списано суми платежів єдиного соціального внеску у розмірах 2408, 67 грн. та 129 340, 21 грн. на рахунок Нікопольської об'єднаної державнї податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області саме 22.02.2016р., у зв'язку з чим позивач вважає, що єдиний внесок товариством був сплачений своєчасно у встановлений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» строк. Зважаючи на вищезазначене, на думку позивача, у контролюючого органу були відсутні підстави для нарахування платнику штрафних санкцій та пені згідно оскаржуваного рішення. Окрім того, позивач також зауважив, що нарахування здійснені відповідачем у спірному рішенні були розраховані на суму боргу 26 622, 12 грн., в той час як товариством не сплачувалась така сума єдиного внеску, тому, позивач вважає, що контролюючим органом нараховано ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» штрафні санкції та пеню на неіснюючу суму боргу.

Позиція відповідача відображена у запереченнях на позов та полягає у правомірності оскаржуваного рішення. Відповідач зазначив, що ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» сплачено грошове зобов'язання з єдиного внеску за січень 2016 року 23.02.2016р. в сумі 26 622, 12грн., тобто з порушенням встановленого Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» строку. При цьому, відповідач зауважує, що платіж здійснено товариством у більшому розмірі, ніж сума єдиного внеску, що підлягав до сплати за січень 2016 року, а саме - 26 694, 61 грн., у зв'язку з чим на рахунку платника виникла переплата в сумі 72,49 грн. З огляду на зазначене контролюючим органом розраховано суму штрафних санкцій та пені саме на суму грошового зобов'язання по єдиному внеску, що не був своєчасно сплачений (перерахований) позивачем за січень 2016 року в сумі 26 622, 12 грн., замість фактично сплаченої товариством суми. Отже, відповідач акцентує увагу суду на те, що викладені у позовній заяві доводи не спростовують правомірність нарахованих контролюючим органом штрафних санкцій та пені на суму несвоєчасно сплаченого (перерахованого) ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» єдиного внеску.

Суд, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, виходячи із системного аналізу положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства та матеріалів справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, мотивуючи це наступним.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» () зареєстровано як суб'єкта підприємницької діяльності - юридичну особу від 23.09.2011р.

Товариство перебуває на обліку в Нікопольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (Нікопольська ОДПІ, контролюючий орган, відповідач) як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 23.09.2011р. за №2/04223.

06.09.2016р. першим заступником начальника Нікопольської ОДПІ Малиновським В.В. винесено відносно товариства рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно якого грошове зобов'язання позивача по сплаті єдиного внеску збільшено на загальну суму 31 832, 56 грн. шляхом застосування до ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ», на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", штрафу у розмірі 31 674, 19 грн. (20% від суми боргу у розмірі 158 371, 00 грн.) та шляхом нарахування пені у розмірі 158, 37 грн. за період з 22.02.2016 року по 23.02.2016 року (0,1% за один день просточення сплати єдиного внеску у розмірі 158 371, 00 грн.).

Зі змісту доданого до даного рішення Розрахунку штрафних (фінансових) санкцій та пені №514/1303.37837198 від 06.09.2016р. з питання своєчасності сплати внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі-єдиний внесок) за період з 22.02.2016р. по 23.02.2016р. вбачається, що підставою для нарахування ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» штрафних санкцій та пені стала несвоєчасна сплата (перерахування) сум єдиного внеску, а саме:

-22.02.2016р. у товариства виник борг в сумі 129 340, 21 грн., оскільки така сума грошового зобов'язання фактично зарахована контролюючим органом - 23.02.2016р., тобто із простроченням у термін - 1 день, що зумовило нарахування пені в сумі 129, 34 грн. та у зв'язку з чим до платника застосовано штраф (20%) у розмірі 25 868, 04 грн.;

-22.02.2016р. у товариства виник борг в сумі 2408, 67 грн., оскільки така сума грошового зобов'язання фактично зарахована контролюючим органом - 23.02.2016р., тобто із простроченням у термін - 1 день, що зумовило нарахування пені в сумі 2,41 грн. та у зв'язку з чим до платника застосовано штраф (20%) у розмірі 481, 73 грн.;

-22.02.2016р. у товариства виник борг в сумі 26 622, 12 грн., оскільки така сума грошового зобов'язання фактично зарахована контролюючим органом - 23.02.2016р., тобто із простроченням у термін - 1 день, що зумовило нарахування пені в сумі 26,62 грн. та у зв'язку з чим до платника застосовано штраф (20%) у розмірі 5324,42 грн.

Правомірність винесеного Нікопольською ОДПІ рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за № від 06.09.2016р. є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи (п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України).

У відповідності до положень ст. 19-1 Податкового кодексу України - контролюючі органи уповноважені здійсювати адміністрування податків, зборів, платежів; контролювати своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; здійснювати погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; здійснювати відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов'язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу; забезпечувати визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також у відповідності до п.п. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України - контролюючі органі мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Спірні правовідносини, які виникли у сторін за даним адміністративним позовом стосуються порядку обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особам сум єдиних внесків до органів доходів та зборів, а також притягнення страхувальників до відповідальності у разі виявлення своєчасно не сплачених сум врегульовано Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року №2464-VII та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015р., що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 07 травня 2015 р.за № 508/26953.

Згідно із п. 2 та п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010р., єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно із абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010р., до категорії платників єдиного внеску належать, зокрема, роботодавці, а саме: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Позивач, в розумінні вищезазначеної норми Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010р., є платником єдиного внеску та перебуває на обліку в Нікопольській ОДПІ від 23.09.2011р. за №2/04223.

Статтею 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010р. врегульовано права та обов'язки платників єдиного внеску.

Згідно із приписами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010р., платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема:

- своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;

- вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством;

-подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У відповідності до положень ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010р. - єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках,передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Пунктом 6 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010р. встановлено, що для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Згідно із приписами пунктів 7, 8, 10, 11, 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010р. - єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Днем сплати єдиного внеску вважається, зокрема, у випадку перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015р. (далі-Інструкція №449) визначає процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів.

Згідно із п. 2, п.11 розділу IV Інструкції №449, сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку такого платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства), для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку та підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Днем сплати єдиного внеску вважається у випадку перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органів доходів і зборів - день списання банком або органом Казначейства суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

При цьому, у разі якщо останній день строків сплати єдиного внеску, зазначених у цій Інструкції, припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем таких строків сплати єдиного внеску вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

До платників, які не виконали визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010р. обов'язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Так, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до вказаного Закону.

Органом доходів і зборів є центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску) та забезпечує її реалізацію (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), та його територіальні органи. Органи доходів і зборів зобов'язані здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону. Органи доходів і зборів мають право застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом, а також стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску. (п. 3-1 ч. 1 ст. 1, ч.1 ст. 13, п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010р.).

У відповідності до абз. 2 п. 2. розділу VI Інструкції №449 - у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Недоїмкою в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010р. є сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

У відповідності до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010р. - суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.

Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Підпунктом 2 пунту 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010р. визначено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, а саме: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Пунктом 2 у розділі VII Інструкції №449 передбачено, що штрафні санкції у відповідності до частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» застосовуються органами доходів та зборів до платників визначених підпунктами 1-4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, а саме:

- за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум;

- за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Положеннями пункту 5 та пункту 6 в розділі VII Інструкції №449 визначено, що на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Так, судом встановлено, що ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» здійсно сплати єдиного внеску за січень 2016 року шляхом подання до банківської установи (ПАТ «Укрсоцбанк» (Нікопольське відділення) платіжних доручень за №8791 від 19.02.2016р. в сумі 129 340, 21грн., №8793 від 19.02.2016р. на суму 2408, 67 грн., №8848 від 23.02.2016р. на суму 26 694, 61 грн., у яких в графі «Призначення платежу» зазначено «Єдиний соціальний внесок 22% за січень 2016р.».

З наведеного вбачається та не заперечується сторонами, що товариство зобов'язувалось здійснити сплату грошових зобов'язань з єдиного внеску за січень 2016 року на загальну суму 158 371, 00 грн.

Зважаючи на те, що 20 лютого 2016 припадало на вихідний день, а також з урахуванням положень п. 11 розділу IV Інструкції №449, останнім днем сплати вищенаведеного зобов'язання з єдиного внеску був наступний робочий день, тобто - 22 лютого 2016 року.

Так, зі змісту наявних у матеріалах справи копій платіжних доручень, що завірені банківською установою, судо встановлено, що:

-платіжне доручення ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» за №8791 від 19.02.2016р. на суму 129 340, 21 грн. одержано та проведено банком - 22.02.2016р., що підтверджується відміткою ПАТ «Укрсоцбанк»;

-платіжне доручення ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» за №8793 від 19.02.2016р. на суму 2408, 67 грн. одержано та проведено банком - 22.02.2016р., що підтверджується відміткою ПАТ «Укрсоцбанк»;

-платіжне доручення ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» за №8848 від 23.02.2016р. на суму 26 694, 61 грн. одержано та проведено банком - 23.02.2016р., що підтверджується відміткою ПАТ «Укрсоцбанк».

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Бюджетного кодексу України - податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Відповідно до п.п. 1 п. 10 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

При цьому, пунктом 22.4 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Так, факт часткової несплати грошового зобов'язання єдиного внеску (в сумі 26 622, 12 грн.) товариством у період з 22.02.2016 р. по 23.02.2016 р. сторонами не заперечується.

Вищенаведене свідчить, що грошове зобов'язання ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» по сплаті єдиного внеску за січень 2016 року у загальному розмірі 158 371, 00 грн. станом на 22.02.2016р. не проведено у повному обсязі.

Слід зазначити, що позивачем не надано до суду доказів того, що платіжне доручення за №8848 від 23.02.2016р. на суму 26 694, 61 грн. надано товариством своєчасно (до 23.02.2016р.) до ПАТ "Укрсоцбанк" в операційний час, а також документи, які б підтверджували відмову установи банку прийняти до виконання зазначене платіжне доручення.

Підсумовуючи вищенаведене, з урахуванням положень розділу VII Інструкції №449, у якому передбачено, що при застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті 2 п. 2 у розділі VII Інструкції №449, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди, а на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу, враховуючи, що станом на 22.02.2016р. ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» грошове зобов'язання з єдиного внеску за січень 2016 року у загальному розмірі 158 371, 00 грн. не проведено у повному обсязі, суд доходить до висновку, що Нікопольською ОДПІ було правомірно застосовано штраф у розмірі 95 221,67 грн. та нараховано пеню у розмірі 3 032,26 грн. за несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску згідно оскаржуваного рішення.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не було надано належних та достатніх доказів щодо неправомірності та необґрунтованості оскаржуваного рішення.

Суд згідно ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінюючи докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд вважає, що спірне рішення Нікопольської об'єднаної державнї податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за № від 06.09.2016р., прийняте відповідачем на законних підставах та у спосіб передбачений чинним законодавством, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для скасування вищезазначеного рішення контролюючого органу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд доходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ" до Нікопольської об'єднаної державнї податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо визнання протиправним та скасування рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, прийнятого 06.09.2016р. першим заступником начальника Нікопольської об'єднаної державнї податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області Малиновським В.В.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А. Барановський