Справа № 802/777/17-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 червня 2017 р. Справа № 802/777/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Середюка М.А.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Волошенюк Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи ОСОБА_1

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, податковий орган, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.10.2015 р.

На обґрунтування позову зазначено, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб з доходів отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з АТ "Райффайзен Банк Аваль" фізичної особи ОСОБА_1, відповідачем складено акт, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі (з урахуванням штрафних санкцій) 7 400,05 грн.

Позивач, не погоджується із висновками, що викладені в акті перевірки, зокрема що анульований борг в сумі 36 086,11 грн. є додатковим благом в розумінні ПК України, який є об'єктом оподаткування, адже прощена сума є пенею. У зв'язку із чим звернувся із цим позовом до суду.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні з підстав викладених у письмових запереченнях. В обґрунтування своєї позиції пояснили, що оскільки позивачу за самостійним рішенням кредитора анульовано борг, не пов'язаний з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, останній підлягає оподаткуванню за ставками встановленими ПК України. За таких обставин вважають податкове повідомлення - рішення правомірним, а позовні вимоги безпідставними.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, суд встановив наступне.

З 31 серпня по 04 вересня 2015 року посадовою особою Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб з доходів отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з АТ "Райффайзен Банк Аваль" фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року.

За результатами перевірки складено акт № 2451/1701/НОМЕР_1 від 07.09.2015 року, у висновках якого зазначено про порушення позивачем частини "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України №2755-IV від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями, у результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування за 2012 рік в сумі 5 920,04 грн.

На підставі висновків даного акту Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області 22.10.2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування на загальну суму 7 400,05 грн., з яких 5920,04 грн. - за основним платежем та 1480,01 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з таким рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України, в редакції чинній на момент анулювання боргу).

Відповідно до пункту 162.1 статті 162 ПК України, платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Згідно пункту 163.1 статті 163 ПК України, об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (пункт 164.1 статті 164 ПК України).

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 .164.1 ст.164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені пунктом 164.2 статті 164 ПК України.

Так, пунктом "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

В розумінні підпункту 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 ПК України, доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

В свою чергу, в силу підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Із аналізу вищевказаних положень випливає, що визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі.

Так, оцінюючи позицію податкового органу, щодо наявності підстав для оподаткування боргу в сумі 36 086,11 грн., суд зазначає про наступне.

Судом встановлено, що між позивачем та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" укладено кредитний договір №014/035-43/30731 від 27.12.2012 р.

Листом від 31.08.2012 р. ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" повідомлено позивача про анулювання (прощення) заборгованості за кредитним договором №014/035-43/30731 від 27.12.2012 р. за нарахованою пенею в розмірі 36 086,1 грн., що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

В свою чергу, відповідно до частини третьої статті 549 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч.1 статті 546 ЦК України).

Отже, пеня є лише засобом забезпечення виконання договірних зобов'язання, проте дана сума не отримується боржником в грошовій формі, а банк вправі як стягувати її, так і не стягувати. Відтак, на думку суду, пеня не є додатковим благом в розумінні підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, адже дохід це отримані/нараховані матеріальні цінності.

Така позиція щодо цієї категорії спорів узгоджується із правовою позицією Верхового Суду України, яка викладена в постанові від 16.09.2015 року (справа № 822/4487/14).

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що анульований за самостійним рішенням кредитора борг ОСОБА_1 в сумі 36 086,1 грн., що складається із пені нарахованої банком не підлягає оподаткуванню.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з приписів вказаної норми процесуального права, при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що мотивація та докази, на які посилається позивач, дають суду підстави для постановлення висновків, які б спростовували доводи відповідача, а встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги носять майновий характер та позов підлягає задоволенню, на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати у даній справі.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовльнити повністю

Визнати потиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області № від 22.10.2015 р.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) 640 (шістсот сорок гривень) судового збору, сплаченого згідно квитанції від 13.05.17 р. за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області (Вінницька область, м.Вінниця, вул.Костянтина Василенка, 21).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна