Справа № 308/7886/16-а,2-а/306/248/16
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/51/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 09.12.2016 в справі №308/7886/16-а за позовом ОСОБА_1 до Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18-148 вих. №16 від 17.06.2016; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області здійснити позивачу перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18-148 вих. №16 від 17.06.2016 про розмір фактичної заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії», виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, починаючи з 01.04.2016 без обмеження граничного розміру пенсії та здійснювати відповідні виплати; провести виплату різниці пенсії за минулий період (12 місяців) з 01.04.2015.

Постановою Свалявського районного суду Закарпатської області від 09.12.2016 адміністративний позов задоволено частково: визнано дії управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області щодо відмови в перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18-148 вих.16 від 17 червня 2016 року неправомірними; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18-148 вих.16 від 17 червня 2016 року про розмір фактичної заробітної плати відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії) в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати починаючи з 21 червня 2016 року без обмежень граничного розміру пенсії; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при ухваленні даної постанови було зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, а відтак, на підставі ч. 1 ст. 41 КАС України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегією суддів на підставі ст. 55 КАС України допущено заміну управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області його правонаступником - Мукачівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області.

Заслухавши суддю - доповідача, проаналізувавши доводи апелянта та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, апеляційний суд дійшов переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області з 2011 року.

21 червня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Закарпатської області № 18-148 вих.16 від 17 червня 2016 року у зв'язку із підвищенням заробітної плати працівників прокуратури з застосуванням нових посадових окладів..

Листом № Х-10 від 06 липня 2016 року відповідач відмовив у перерахунку пенсії з мотивів відсутності для цього підстав.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, погодився з доводами позивача, що пенсія йому була призначена до набрання чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02 березня 2015 року, а тому при здійсненні її перерахунку, застосуванню підлягає ст. 50-1, в редакції Закону України «Про прокуратуру», чинної на час призначення пенсії.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 вказаного закону призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Проте, 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року, яким, зокрема, врегульовано порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

Ч. 20 ст. 86 зазначеного закону встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, положення ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року щодо перерахунку пенсії втратили чинність.

Крім того, слід зазначити, що станом на день звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України не було визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Тобто, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії була відсутньою сама законодавча основа для здійснення такого перерахунку.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що останній діяв у відповідності до ст.19 Конституції України та на законних підставах відмовив у перерахунку пенсії позивачу.

Під час вирішення даного спору судом апеляційної інстанції також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, яка викладена в ухвалі «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, в якій Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Не можна також розцінювати відмову суб'єкта владних повноважень у перерахунку пенсії як звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, оскільки така відмова не призвела до зменшення розміру пенсії, яку позивач отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Протилежний висновок суду першої інстанції з цього приводу є помилковим, оскільки суперечить викладеним нормам матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а апеляційна скарга такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Скаржник у встановленому законом порядку довів наявність передбачених законом підстав для скасування постанови суду.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області задовольнити.

Скасувати постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 09.12.2016 в справі №308/7886/16-а та прийняту нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а у разі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя М. В. Костів
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складено 14.06.2017.