Справа № 520/15802/16-а
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/520/265/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області

про визнання протиправною та скасування постанови

по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 13.12.2016 року звернувся до Київського районного суду міста Одеси з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №350 від 06.05.2016 року по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №51767402 йому стало відомо, що 06.05.2016 року головним державним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кшановським П.А. винесено постанову №350 по справі про адміністративне правопорушення, згідно з якої його - ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-42 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 гривень. Зазначена постанова обґрунтована тим, що нібито під час виїзду на місце на будівництво індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (власник гр. ОСОБА_1), потрапити до зазначеного об'єкту не вдалося, оскільки працівникам Департаменту в доступі на об'єкт уповноважена особа ОСОБА_4, діюча від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 31.03.2016 року, відмовила, та документи для здійснення перевірки надавати відмовилась. Враховуючи вищевикладене відповідачем було прийнято рішення про те, що ОСОБА_1 порушено пункт 1 частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підпункт 1 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553. Однак позивач вважає доводи та обґрунтування оскаржуваної постанови безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, що тягне її скасування, у зв'язку з чим ОСОБА_1 був вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

Вказана адміністративна справа була розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 13.12.2016 року відкрито провадження по справі на підставі адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та призначено по справі попереднє судове засідання.

Представники позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали адміністративний позов ОСОБА_1 та просили суд його задовольнити.

Представник відповідача Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності представника відповідача Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку №22/13, загальною площею 174,3 кв.м., який розташований на земельній ділянці по вулиці Крутоярська, ж/м Чорноморка, с. Мізікевича, Овідіопольський район, Одеська область, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за №60749234 від 06.06.2016 року.

Підставою для звернення позивача до суду з цим позовом стало оскарження ОСОБА_1 постанови по справі про адміністративне правопорушення за №350 від 06.05.2016 року, складеної головним державним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кшановським П.А., згідно з якої його - ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-42 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 гривень.

У зв'язку з чим, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 08.02.2017 року витребувано з Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області належним чином завірені усі копії документів, які стали підставою для винесення постанови №350 по справі про адміністративне правопорушення від 06.05.2016 року відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З отриманих судом документів вбачається, що 25.04.2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області було винесено направлення про проведення позапланової перевірки за №769, для здійснення перевірки по АДРЕСА_1, на підставі наказу Держархбудінспекції України №976 від 08.09.2015 року та для перевірки достовірності даних наведених в декларації про готовність до експлуатації об'єкту. У вказаному направленні зазначено, що воно дійсне при пред'явлені службового посвідчення, строк дії якого встановлено з 25.04.2016 року по 29.04.2016 року.

26.04.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кшановським П.А. складено акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на цих функцій.

У вказаному акті, головним інспектором зазначено, що цей акт складено у зв'язку з тим, що ОСОБА_4, яка діяла від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 31.03.2016 року, не допустила посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на будівництво індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 для проведення позапланової перевірки, чим порушив положення пункт 1 частини 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підпункту 1 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

У зв'язку з викладеним, стосовно того, що ОСОБА_4, яка діяла від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 31.03.2016 року, не допустила посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на будівництво індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та не надала документи для проведення позапланової перевірки, чим порушив положення пункт 1 частини 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підпункту 1 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, 26.04.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кшановським П.А. складено протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за порушення передбачене ч. 2 ст. 188-42 КпАП України.

У вказаному протоколі зазначено, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності відмовилась від підпису, дата розгляду справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11 годині 00 хвилин 06 травня 2016 року.

06 травня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кшановським П.А. винесено постанову №350 по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 188-42 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень 00 копійок.

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вказаному скоєному правопорушенні, у зв'язку з порушенням пункту 1 частини 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підпункту 1 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553. Від підписання вказаної постанови ОСОБА_1 відмовився.

Незгода позивача з вказаною постановою зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Так відповідно до ч.2 ст. 188-42 КпАП України, недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі п. 8 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, розташованих в межах та за межами населених пунктів, на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у пункті 7 частини першої цієї статті.

За змістом частини 1 статті 41 Закону, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У частині 4 цієї статті Закону закріплено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, серед іншого: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (зі змінами та доповненнями, далі - Порядок).

Пунктом 5 Порядку визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно зі п. 7 Порядку, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки. Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Абзацом першим пункту 9 Порядку визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Підпунктом 1 пункту 11вказаного Порядку визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного

архітектурно-будівельного контролю мають право: 1) безперешкодного доступу на місце будівництва об'єкта та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню.

Водночас, пункт 14 Порядку визначає, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.

Відповідно до ч.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до вимог статті 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КпАП України).

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У цьому спорі підлягає доведенню, саме чи є доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 188-42 ч. 2 КпАП України, а саме, що ОСОБА_4, яка діяла від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 31.03.2016 року, не допустила посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на будівництво індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 для проведення позапланової перевірки, чим порушив положення пункт 1 частини 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підпункту 1 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Під час розгляду справи, представниками позивача були надані докази з яких вбачається наступне.

Згідно з посвідченням особи моряка - ОСОБА_1, НОМЕР_1, видане PORT ODESSA 11 березня 2015 року, дійсне до 11 березня 2020 року, ОСОБА_1 з 24.01.2016 року по 27.04.2016 року перебував на судні m/v «MSC Nilgun», з 28.04.2016 року по 10.05.2016 року перебував на судні m/v «MSC Tia».

Згідно з закордонним паспортом ОСОБА_1, НОМЕР_2 виданим органом №5112 - 24 жовтня 2011 року зі строком дії до 24 жовтня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 у досліджуємий період з 24 січня 2016 року по 10 травня 2015 року дійсно перебував за межами України.

Також позивачем ОСОБА_1 повідомлено суд, що перебуваючи у період з 24.01.2016 року по 27.04.2016 року на судні m/v «MSC Nilgun», 31 березня 2016 року він не складав, не підписував довіреностей на ім'я ОСОБА_4.

ОСОБА_4 також підтвердила у судовому засіданні, що в неї відсутня довіреність на представлення інтересів ОСОБА_1 від 31.03.2016 року.

Відсутність цієї довіреності, також підтверджується тим, що судом встановлено перебування ОСОБА_1 31 березня 2016 року за межами України, а саме на судні m/v «MSC Nilgun».

З витребуваних у відповідача усіх копій документів, які стали підставою для винесення постанови №350 по справі про адміністративне правопорушення від 06.05.2016 року відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутня копія довіреності від 31.03.2016 року видана ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_4

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 06.05.2016 року також не міг відмовитись від підписання постанови №350 від 06.05.2016 року, оскільки у цей час також перебував на судні m/v «MSC Tia».

У даному спірному випадку відповідач не надав суду обґрунтованих заперечень проти заявленого позову та доказів правомірності винесеної оскаржуємої постанови №350 по справі про адміністративне правопорушення від 06.05.2016 року відносно ОСОБА_1.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У зв'язку з чим, суд встановив, що викладені в постанові №350 від 06.05.2016 року обставини, а саме, що ОСОБА_4, яка діяла як представник ОСОБА_1 на підставі довіреності від 31.03.2016 року, порушила положення пункту 1 частини 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підпункту 1 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, не знайшли свого обґрунтування та доведеності, оскільки не підтверджено, що ОСОБА_4 саме діяла як представник ОСОБА_1 на підставі довіреності від 31.03.2016 року, з урахуванням того, що ОСОБА_1 у цей період перебував за межами України, у зв'язку з чим суд вважає, позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, та є підстави для визнання протиправною та скасування постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №350 від 06.05.2016 року по справі про адміністративне правопорушення.

При вищевикладених обставинах та керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 71, 158, 159, 160 - 163, 185, 186 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №350 від 06.05.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 188-42 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень 00 копійок.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Калініченко Л. В.