Справа № 591/933/17
Суддя: Грищенко О. В.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/933/17
Провадження № 2-а/591/283/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря Чмуневич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми спр аву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду Сумської області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що 12 вересня 2016 року згідно листа Сумського обєднаного управління пенсійного фонду України Сумської області № 38/Ч вона була повідомлена про зміну розміру призначеної їй пенсії за віком. Пенсія була обчислена з урахуванням страхового стажу, який складав 39 років 9 місяців 12 днів і була призначена позивачу довічно, у вересні 2016 року розмір пенсії був 2289,41 грн. Відповідачем неправомірно зменшено розмір пенсії до 1707,88 грн. Підставою для зменшення розміру пенсії стало те, що в документах, наданих позивачем ПФ відсутня інформація, що вона працювала по трудових договорах та на неї розповсюджувалися пільги, встановлені для працівників Крайньої Півночі, тому стаж її роботи з 05.08.1968 р. по 05.07.1990 р. обчислений в одинарному розмірі. Позивач зазначає, що управління ПФУ неправомірно не врахувало стаж роботи у пільговому обчислені з посиланням, що не були надані строкові трудові договори, оскільки це суперечить приписам пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV. Просила визнати такі дії неправомірними, зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1В з урахуванням періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 05.08.1968 р. по 05.07.1990 р., що дають підстави для обчислення пенсії на пільгових умовах, починаючи з 01.10.2016 року.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, пояснили суду, що позивач працювала з 05.08.1968 р. по 05.07.1990 р. в умовах Крайньої Півночі, що підтверджується даними трудової книжки, і на цих підставах пенсія їй була призначена довічно на пільгових умовах. З 01.10.2016 року відповідач безпідставно зменшив розмір її пенсії, пославшись на те, що відсутні строкові трудові договори на підтвердження стажу роботи в умовах Крайньої Півночі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вважав, що дії Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду Сумської області є законними, підстав для задоволення позовних вимог немає.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач працювала з 05.08.1968 р. по 05.07.1990 р. в умовах Крайньої Півночі, що підтверджується даними трудової книжки, а також довідками ЗАТ «Магаданкнига» від від 03.08.2012 р. № 80/с та від 15.09.2016 року (а.с.11-18). Як вбачається з вказаної довідки, місцевість та робота в цій місцевості, де працювала позивач в період з 05.08.1968 р. по 05.07.1990 р. надає право на пільгу щодо обрахування трудового стажу для пенсії за віком із застосуванням коефіцієнту один рік до одного року шести місяців.

Пенсія за віком позивачу раніше була призначена та виплачувалася з 26.09.1992 року в розмірі 3122 грн. з урахуванням страхового стажу 28 років 10 місяців 28 днів, що підтверджується копією розпорядження 139281 від 02.12.2016 року, і була перерахована, при цьому її розмір зменшився до 1707,88 грн.

Як вбачається з листа від 10.11.2016 р. № 470-Ч, відповідач повідомив позивачку про причини зменшення їй розміру пенсії: в довідці від 20.11.1990 року № 8/1208, виданій ЗАТ «Магаданкнига», відсутня інформація, що позивач працювала по трудових договорах та на неї розповсюджуються пільги, встановлені для працівників Крайньої Півночі (а.с.9).

За результатом розгляду звернення позивача 08.02.2017 року їй надано відповідь Головним управлінням ПФУ в Сумській області про те, що відсутні підстави для проведення перерахунку її пенсії та для обчислення пенсії на пільгових умовах з урахуванням періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 05.08.1968 р. по 05.07.1990 р. (а.с.10).

Правовідносини у даному спорі врегульовані нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії), Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року та Указу від 26 вересня 1967 року № 1908-VІІ «Про розширення пільг на осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, що прирівнюються до районів Крайньої Півночі» (далі Указ від 26 вересня 1967 року), пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 1058-ІV), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі постанова № 148).

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року, постанови № 148, Указу від 26 вересня 1967 року.

Відповідно до змін до пункту 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 26.07.2006 року № 32- V, крім посилання на вище наведені нормативні акти, зазначено: пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами».

Відповідно до п. 5 п.п. д Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», працівникам, переведеним, направленим або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, при умові укладення ними договорів про роботу в цих районах строком не менше 5 років, надавати наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців роботи при підрахунку стажу, що дає право на отримання пенсії за віком.

На думку суду, надані позивачем документи для призначення пенсії та вимоги вище зазначених нормативних актів є підставою для обчислення їй пільгової пенсії з урахуванням стажу роботи в районах Крайньої Півночі з 05.08.1968 року по 05.07.1990 рік у співвідношенні один рік страхового стажу за один рік і шість місяців роботи. При цьому суд не може взяти до уваги доводи відповідача про відсутність строкових договорів позивача в періоди роботи в районах Крайньої Півночі, оскільки наявність таких строкових договорів для обрахування пенсії на пільгових умовах не передбачена наведеними вище нормативними актами. Дані трудової книжки позивача та записи у ній свідчать про наявність трудових відносин, а отже, і трудових договорів, у позивача строком не менше 5 років. Законодавством, що діяло на час виникнення правовідносин, не передбачена обовязкова письмова форма трудових договорів, отже доводи відповідача, на думку суду, є безпідставними.

Згідно з частиною 2 статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина, зокрема, право на соціальний захист (стаття 46 Конституції України), не можуть бути обмежені, крім випадків передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідно до вимог закону, у позивача виникло право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії), і дії відповідача, якими було зменшено розмір пенсії позивачки, тобто звужені її конституційні права, є неправомірними. Відповідач, всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України не довів правомірності своїх дій, тому позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Відповідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного Бюджету України.

Керуючись ст. ст. 7-9, 11, 69-71 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду Сумської області щодо відмови в обрахуванні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах неправомірними.

Зобовязати Сумське обєднане управління Пенсійного фонду Сумської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 05.08.1968 р. по 05.07.1990 р., що дають підстави для обчислення пенсії на пільгових умовах, починаючи з 01.10.2016 року.

Стягнути з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду Сумської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 гривень 00 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів в порядку, передбаченому ч.2 ст. 186 КАС України, з подачею копії скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В.Грищенко