Справа № 712/3597/17
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/3597/17 Головуючий у 1-й інстанції: Марцішевська О.М.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Відповідач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Верховної Ради України від 16 липня 2015 року №1600-VIII «Про звільнення суддів» відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України ОСОБА_2 звільнений з посади судді Придніпровського району м. Черкаси у зв'язку з поданням заяви про відставку.

28.09.2016 в.о. голови Придніпровського районного суду м. Черкаси виданий наказ №49-о «Про відрахування судді ОСОБА_2. зі штату Придніпровського районного суду м.Черкаси».

28.09.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. З 28.09.2016 позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді в розмірі 80% заробітної плати судді працюючого на відповідній посаді.

13.03.2017 позивач звернувся до управління ПФУ в м. Черкасах з заявою щодо обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80% на 90% та вказав, що згідно чинного законодавства до стажу роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного грошового утримання, крім роботи на посаді судді, повинна бути зарахована його робота в органах слідства МВС України строком 7 років 11 міс. 01 день, період навчання у вищому юридичному навчальному закладі 3 роки 10 міс. та календарний період проходження строкової військової служби - 1 рік 11 міс. 29 днів.

Листом від 17.03.2017 позивачу відмовлено у врахуванні додаткового стажу та вказано, що йому правомірно нараховано грошове утримання в розмірі 80% заробітної плати судді працюючого на відповідній посаді з урахуванням стажу роботи на посаді судді 20 років 2 місяці 28 днів.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах по призначенню мені, ОСОБА_2, в вересні 2016 року розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків заробітної плати судді працюючого на відповідній посаді протиправними;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах визначити мені, ОСОБА_2, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 90 відсотків заробітної плати судді працюючого на відповідній посаді з 28 вересня 2016 року.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у перерахунку позивачу щомісячного грошового утримання з урахуванням загального стажу, який дає позивачу право на відставку понад 30 років не може бути визнана правомірною, оскільки суперечить пункту 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яким прямо передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач набув право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці 16.05.2015 у зв'язку із звільненням його з посади судді постановою Верховної Ради України від 16.05.2015 № 1515-VIII.

Частиною 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI; з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року №1-8/2016), що діяв на час виходу позивача у відставку, передбачалося, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно ст. 135 Закону № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Пунктом 11 Розділу XIII «Перехідні положення» Закону № 2453-VI передбачалося, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Також, з 05.01.2017 у абз. 4 п. 34 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ від 02 червня 2016 року у редакції Закону України № 1798-VIII від 21.12.2016 передбачається, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Станом на час призначення позивача на посаду судді спірні правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-ХІІ).

У відповідності до абз. 2 ч. 4 ст.43 Закону № 2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», (з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545; далі - Постанова № 865), стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, під час дії пункту 11 Перехідних положень Закону №2453-VI, позивач набув право на отримання довічного грошового утримання із розрахунку стажу роботи на посаді судді відповідно до Закону № 2862-ХІІ та Постанови № 865.

З огляду на викладені положення, до стажу роботи на посаді судді позивачу має зараховуватись також стаж роботи на посадах прокурора, слідчого, половини строку стаціонарного навчання в юридичному інституті та календарного періоду проходження строкової військової служби.

Отже, з урахуванням календарного періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, роботи на посаді слідчого, загальний стаж роботи позивача на посаді судді складає більш як 30 років, що дає йому право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав на часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2017 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Земляна Г.В.