Справа № 826/20350/16
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
15 червня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючий-суддя Грибан І.О.
судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.
секретар с/з Кузик М.А.
позивач Кулик С.С.
пр-к відповідача Слободяник С.Д.
розглянув в судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини № НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини № НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України про зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся в суд з позовом до Військової частини № НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, в якому (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) просив:
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за час перебування на військовій службі за період з 16.06.2014 року по 02.10.2015 року;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 недоплачене грошове забезпечення у розмірі 37 073,50 грн.;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 невиплачену одноразову грошову допомогу у разі звільнення у розмірі 2874,57 грн.;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 невиплачену грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 9581,90грн.;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за весь час, з 02.10.2015 року по день майбутнього фактичного повного розрахунку у якості відшкодування за затримку розрахунку при звільненні з військової служби.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2017 року задоволено частково: зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за час перебування на військовій службі за період з 16.06.2014 року по 02.10.2015 року виходячи з розміру посадового окладу, встановленого для військовослужбовця, набавки 20 % за вислугу років та окладу за військовим званням, врахувавши податки та збори, встановлені законом та винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операцій за період з 07.07.2014 року по 12.11.2014 року в розмірі, визначеному законодавством України. В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апелянт позивач зазначає, що відповідачем безпідставно не здійснювались виплати грошової допомоги на оздоровлення та одноразової допомоги у разі звільнення. Та вважає наявним право на отримання середнього грошового забезпечення за весь час, з 02.10.2015 року по день майбутнього фактичного повного розрахунку у якості відшкодування за затримку розрахунку при звільненні з військової служби.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідач обґрунтовує вимоги апеляційної скарги тим, що служба позивача не є військовою службою за призовом під час мобілізації, а є службою у військовому резерві, а тому останній не набув права на отримання грошове забезпечення в порядку та розмірах, установлених для осіб офіцерського складу, осіб рядового сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.
У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до контракту від 16.06.2014 року позивач призваний до лав Національної гвардії України на посаду старшого стрільця-кулеметника у військовій частині № 3027 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України від 16.06.2014 №120 солдата резерву ОСОБА_1 зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2014 №127 солдата резерву ОСОБА_1 призначено старшим стрільцем-кулеметником 2-го відділення 3-го взводу спеціального призначення 2-ї роти спеціального призначення 2-го батальйону спеціального призначення.
Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України від 02.10.2015 №40о/с вбачається, що щодо солдата резерву ОСОБА_1 , старшого кулеметника 2-го відділення 1-го взводу охорони спеціального призначення роти охорони спеціального призначення батальйону спеціального призначення (резервний батальйон), у зв`язку із проведенням організаційно-штатних змін припинено (розірвано) контракт та звільнено зі служби у військовому резерві.
Рішеннями судів у справах № 753/15991/15-а та № 826/844/16, які набрали законної сили встановлено, що служба позивача у Національній гвардії України з 16.06.2014 по 02.10.2015 є військовою службою за призовом під час мобілізації.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначав, що служба позивача у Національній гвардії України з 16.06.2014 по 02.10.2015 є військовою службою за призовом під час мобілізації, а тому ОСОБА_1 мав право відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України Питання грошового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період від 09.04.2014 року № 111 на отримання грошового забезпечення як військовослужбовець у період з 16.06.2014 року по 02.10.2015 року включно. Крім того, оскільки позивач у період з 07.07.2014 року по 29.09.14 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в районах її проведення, з урахування періоду перебування на лікуванні після отримання кульове поранення, останній має право на отримання винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операцій за період з 07.07.2014 року по 12.11.2014 року включно.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в іншій частині суд першої інстанції вважав, що у позивача відсутні підставі для отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої Порядком № 460 та матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення на день виплати. Крім того, вважав безпідставними вимоги позивача про стягнення середнього грошового забезпечення за затримку розрахунку при звільненні з військової служби.
Згідно із статтею 1 Закону України Про Національну гвардію України (в редакції чинній на час укладання контракту від 16.06.2014) Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Національна гвардія України бере участь відповідно до закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони.
Відповідно до частин першої-третьої статті 9 Закону України Про Національну гвардію України особовий склад Національної гвардії України складається з військовослужбовців та працівників. Національна гвардія України комплектується військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом та за призовом.
Військовозобов`язані (крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації) у добровільному порядку можуть бути зараховані до військового резерву Національної гвардії України, що складається з громадян, які проходять службу у військовому резерві, та громадян, відібраних кандидатами для зарахування на службу у військовому резерві.
Комплектування Національної гвардії України військовослужбовцями та проходження ними військової служби здійснюються відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положення про проходження військової служби громадянами України в Національній гвардії України, що затверджується Президентом України.
Згідно з частинами третьою, п`ятою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (редакція чинна на момент укладання контракту від 16.06.2014) під час мобілізації та переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на штати воєнного часу громадяни (крім тих, які проходять службу у військовому резерві) зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядження, повістках або розпорядженнях військових комісарів (військовозобов`язані Служби безпеки України - керівників органів, де вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Резервісти зобов`язані з`явитися до військових частин у строки, визначені командирами військових частин, в яких вони проходять службу у військовому резерві.
Військовозобов`язані та резервісти, які перебувають на зборах, у разі оголошення мобілізації продовжують перебувати на зборах. За необхідності зазначені особи призиваються на військову службу командирами відповідних військових частин за розпорядженням Генерального штабу Збройних Сил України.
Статтею 21 Закону України Про Національну гвардію України визначено, що держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, членів їхніх сімей, працівників, резервістів Національної гвардії України, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час проходження військової служби (виконання обов`язків служби у військовому резерві) або постраждали в полоні у ході бойових дій (війни), в умовах правового режиму надзвичайного стану, під час проходження військової служби за межами України в порядку військового співробітництва або під час участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.
Грошове забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України здійснюється в порядку та розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,2 Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їхнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували у мирний час, за винятком тих осіб, які при звільненні з військової служби у мирний час не набули права на отримання такої грошової допомоги.
Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією та звільняються із служби після прийняття рішення про демобілізацію (крім військовослужбовців строкової військової служби) (далі - військовослужбовці), виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.
Тобто, обов`язковою умовою за якої військовослужбовцю, якій був призваний на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією та звільняється із служби можлива виплата одноразової грошової допомоги є звільнення на підставі рішення про демобілізацію.
Судом першої інстанції встановлено, що з позивачем розірвано контракт та звільнено зі служби у військовому резерві у зв`язку із проведенням організаційно-штатних змін, відповідно до Наказу командира в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України від 02.10.2015 № 40о/с.
За таких підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої Порядком № 460.
Щодо наявності у позивача права на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з п.1 ст.10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів. Час для проїзду до місця проведення зазначеної відпустки і назад не надається. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), які займають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі - військові частини) визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04.07.2014 № 638.
Положеннями Розділу XXIII вказаної Інструкції визначалося, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, у разі вибуття в щорічну основну відпустку виплачується грошова допомога для оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Військовослужбовцям, які мають право на отримання щорічної основної відпустки тривалістю 30 діб і більше і використовують її частинами, допомога на оздоровлення надається за їх бажанням при вибутті в першу чи другу частину відпустки, про що зазначається в рапорті військовослужбовця про надання відпустки.
Виплата допомоги військовослужбовцям проводиться на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається, виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород, які не мають постійний характер), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно із законодавством України на день вибуття в щорічну основну відпустку (з урахуванням пункту 23.2 цього розділу).
Під час виплати зазначеної допомоги військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні, та тим, які на день вибуття в щорічну основну відпустку звільнені від посад, до розрахунку беруться посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород, які не мають постійний характер) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які отримували військовослужбовці за останніми штатними посадами, що ними займалися.
Військовослужбовцям, прийнятим на військову службу за контрактом, та військовослужбовцям, прийнятим безпосередньо після закінчення строкової військової служби на військову службу за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу, допомога для оздоровлення в першому календарному році служби надається тільки в тому разі, якщо військовослужбовець має право на щорічну основну відпустку незалежно від її тривалості.
Наказом Міністерства внутрішніх справ від 13.01.2015 № 14 «Про затвердження Змін до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам» розділ XXIII Інструкції викладено в новій редакції, якою визначено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям за їх рапортом за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини, а командирові (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу із запасу, та військовослужбовцям, прийнятим безпосередньо після закінчення строкової військової служби на військову службу за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу, допомога для оздоровлення перший раз надається в календарному році, у якому вони стали до виконання обов`язків за посадами, на які призначені.
Розмір допомоги для оздоровлення визначається, виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород, які не мають постійного характеру), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно із законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Військовослужбовцям, які прибули для подальшого проходження військової служби і зараховані до Національної гвардії України, допомога для оздоровлення в році їх прибуття виплачується тільки в разі підтвердження факту невиплати її за попереднім місцем служби.
Військовослужбовцям, звільненим з військової служби в кінці календарного року з наданням при звільненні щорічної основної чи додаткової відпустки, яка закінчується в наступному календарному році, допомога для оздоровлення в новому році не надається..
Судом першої інстанції встановлено, позивач із відповідним рапортом до керівництва про виплату допомоги для оздоровлення не звертався. Рішення з питання призначення позивачу допомоги на оздоровлення не приймалося.
Зазначене позивачем не заперечується.
Враховуючи викладене, відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення.
Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності вимог в частині стягнення середнього грошового забезпечення за затримку розрахунку при звільненні з військової служби.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» встановлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 р. виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 417 внесено зміни до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету», зокрема, визначено, що виплата винагороди здійснюється також під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненнями (контузіями, травмами, каліцтвами), отриманими під час участі у зазначених операціях і заходах.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 714 від 16.12.2014 року ОСОБА_1 у період з 07.07.2014 року по 29.09.14 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в районах її проведення, зокрема м. Ізюм Харківської області, м. Слов`янськ, м. Іловайськ та м. Курахово Донецької області.
Відповідно до Довідки «про обставини травми» № 47 від 17.12.2014 року позивач 29.08.2014 року отримав кульове поранення поблизу м. Іловайськ Донецької області.
Згідно Виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 7822/735 ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у відділенні реанімації та інтенсивної терапії і травматології КЗ «ДМКЛ №16» ДОР у період з 01.09.2014 року по 23.09.2014 року.
Відповідно до Виписки з історії хвороби № 1454823 «ЦУ Северо-Эстонская региональная больница» ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 23.09.2014 року по 23.10.2014 року. Крім того, із наданих доказів вбачається, що позивач продовжив лікування в Естонії у період з 23.10.2014 року по 07.11.2014 року включно, що також підтверджується наданою до матеріалів справи випискою з історії хвороби.
Також, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 07.11.2014 року 12.11.2014 року включно, у травматологічному відділенні Центрального госпіталю Міністерства внутрішніх справ України (виписка № 10966 із медичної картки стаціонарного хворого).
Отже, позивач мав право на отримання винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операцій за період з 07.07.2014 року по 12.11.2014 року включно.
Наразі, позивачу у серпні та вересні 2014 року здійснено нарахування та виплату винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операцій.
Отже, висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операцій ОСОБА_1 за період з 07.07.2014 року по 12.11.2014 року, з урахуванням виплачених раніше сум є правильним.
Також, судом першої інстанції правильно зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за час перебування на військовій службі за період з 16.06.2014 року по 02.10.2015 року виходячи з розміру посадового окладу, встановленого для військовослужбовця, набавки 20 % за вислугу років та окладу за військовим званням з огляду на наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України Питання грошового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період від 09.04.2014 року № 111 встановлено, що з 18 березня 2014 р. військовослужбовцям, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, грошове забезпечення виплачується в порядку та розмірах, установлених для осіб офіцерського складу, осіб рядового сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.
Відповідно до розділу 1 Інструкції №638, грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.
Грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується у військових частинах за місцем служби. Не за місцем служби грошове забезпечення виплачується військовослужбовцям: 1) тимчасово прикомандированим на тривалі строки до інших військових частин - у військових частинах за місцем прикомандирування, якщо прикомандирування дозволено командувачем Національної гвардії України; 2) направленим на строк понад три місяці для навчання у військові навчальні заклади Міністерства оборони України та навчальні заклади інших органів виконавчої влади; 3) зарахованим на фінансове забезпечення до інших військових частин, якщо таке зарахування дозволене командувачем Національної гвардії України.
Відповідно до п. 2.5 Інструкції № 638, військовозобов`язаним, які прийняті на військову службу як особи рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, оклади за військовими званнями виплачуються з дня зарахування до списків особового складу військової частини.
Судом першої інстанції встановлено та відповідачем не заперечується, що у спірний період виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалась з урахуванням окладу резервіста та без врахування надбавки за вислугу років.
Доводи апеляційної скарги відповідача зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.
Керуючись ст.160, 195, 197, 200, 205, 206 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини № НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2017 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено 15.06.2017.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.