Справа № 804/15390/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.
секретаря судового засідання: Безрученко К.В.
представник позивача: Мухамедніязової Г.Б.,
представник відповідача: Гагарського А.П.,
Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В обґрунтування своєї позиції щодо відсутності права на формування позивачем податкового кредиту за вказаними операціями податковий орган вказує на те, що вони не мали реального характеру, у зв'язку з відсутністю ПП «Дніпрол» за податковою адресою, відсутність людських та матеріальних ресурсів, дозвільних документів на виробництво макухи; також на підприємстві позивача відсутній журнал довіреностей, а товарно - транспортні накладні заповнені різним почерком.
По взаємовідносинах з ПП «Рубіж-Україна-А» перевіряючими в акті перевірки вказано, що акт здачі - прийняття (надання послуг), яким підтверджується приймання-передача послуг за договором від 01.07.2013 №01/07-3 не містить обов'язкових реквізитів, а тому не може підтверджувати надання ПП «Рубіж-Україна-А» послуг з охорони в адресу ТОВ «Марганецька птахофабрика» на підставі договору від 01.07.2013 №01/07-3.
Дослідивши надані сторонами докази та фактичні обставини даної справи, суд не погоджується із позицією податкового органу, яка відображена в акті перевірки від 13.05.2015 №231/2201/30791702, у зв'язку з таким.
Відповідно до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 №1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби», процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як - от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів, тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку, тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11, в якому зазначено з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.
Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Марганецька птахофабрика» (покупець) укладено з ПП «ДНІПРОЛ» (продавець) наступні договори:
1. Договір купівлі-продажу №19-12 від 19.12.2014 щодо придбання макухи соєвої, олії соєвої, олії соняшникової, макухи соняшникової (т.1 а.с.60).
Відповідно до п.п. 1.2-1.3 означеного договору, найменування, асортимент, ціна, сума, кількість, якість, умови поставки, строк оплати товару покупцем обумовлюються у специфікаціях до даного договору, які є його невід'ємною частиною. Сума цього договору визначається специфікаціями і видатковими накладними.
Умовами поставки встановлено, що поставку здійснює постачальник на умовах CPT Incoterms 2010 на адресу покупця: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Леніна, 543 (п. 2.1 означеного договору).
Пунктом 7.1 цього договору встановлено, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.
На підставі вказаного договору ПП «Дніпрол» складені та видані позивачу наступні первинні документи: видаткові накладні №РН-0000120 від 24.12.2014р., №РН-0000127 від 31.12.2014р., податкові накладні №99 від 24.12.2014р., №107 від 31.12.2014р., товарно-транспортні накладні №101229 від 24.12.2014р., №101194 від 30.12.2014р. рахунки-фактури №СФ-0000066 від 24.12.2014р., №3112 від 31.12.2014р.. Також позивачем до суду надані посвідчення про якість №275 від 24.12.2014р., №304 від 30.12.2014р та довіреності №1081 від 23.12.2014р., а також витяг з журналу реєстрації довіреностей за 2013-2014рр. Належним чином завірені копії зазначених документів містяться в матеріалах справи (т.1 а.с.64-68,70-75, 77-80).
Поставка товару сплачена в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень №1618 від 26.12.2014р., №1 від 06.01.2015р. (т.1 а.с.69, 76).
2. Договір купівлі-продажу №19-01 від 19.01.2015р. щодо придбання макухи соєвої, олії соєвої, олії соняшникової, макухи соняшникової (т.1 а.с.83).
Відповідно до п.п.1.2-1.3 означеного договору, найменування, асортимент, ціна, сума, кількість, якість, умови поставки, строк оплати товару покупцем обумовлюються у специфікаціях до даного договору, які є його невід'ємною частиною. Сума цього договору визначається специфікаціями і видатковими накладними.
Умовами поставки встановлено, що поставку здійснює постачальник на умовах CPT Incoterms 2010 на адресу покупця: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Леніна, 543 (п. 2.1 цього договору).
На підтвердження реальності господарських операцій з ПП «Дніпрол» позивачем надані копії наступних первинних документів: видаткових накладних №РН-0000010 від 20.01.2015р., №РН-0000014 від 28.01.2015р., №РН-0000015 від 30.01.2015р., податкових накладних №10 від 20.01.2015р., №15 від 28.01.2015р., №16 від 30.01.2015р.; рахунків-фактур №СФ-0000010 від 20.01.2015р., №СФ-0000014 від 28.01.2015р., №СФ-0000015 від 30.01.2015р. Також, позивачем надані товарно-транспортні накладні №6954 від 20.01.2015р., №076958 від 28.01.2015р., №076959 від 30.01.2015р., посвідчення про якість №19 від 20.01.2015р., №32 від 27.01.2015р., №36 від 29.01.2015р., витяг з книги реєстрації довіреностей за 2015р.. Належним чином завірені копії перелічених документів містяться в матеріалах справи (т.1 а.с.89-91, 95-98, 100-103, 105-108, т.2 а.с.9-11).
Оплата в адресу ПП «Дніпрол» за договором №19-01 від 19.01.2015р. проведена в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень №86 від 22.01.2015р., №15 від 23.01.2015р., №88 від 26.01.2015р., №57 від 30.01.2015р., №95 від 02.02.2015р. (т.1 а.с.92-94, 99, 104).
Судом відхиляються доводи відповідача про нереальність господарських взаємовідносин між позивачем та ПП «Дніпрол», у зв'язку з тим, що товарно-транспортні накладні заповнені різними почерками, у товарно-транспортній накладній №101194 від 30.12.2014 не зазначено повний перелік супровідних документів, а саме: не вказано посвідчення про якість товару, та у зв'язку з невідповідністю дати складання цієї товарно-транспортної накладної з датою отримання товару за нею, з огляду на таке.
Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України №363 від 14.10.1997р., зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20.02.1998р. за №128/2568 встановлено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Пунктом 11.1 вказаних Правил передбачено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів.
Тобто, первинна транспортна документація регламентує взаємовідносини перевізника і замовника як учасників транспортного процесу і для проведення податкового обліку поставки/купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей товарно-транспортні накладні не застосовуються. Правилами ведення податкового обліку не передбачено обов'язку позивача підтверджувати право на формування податкового кредиту, як і валових витрат товарно-транспортними накладними та посвідченнями про якість.
Окрім того, як встановлено зі змісту договорів купівлі - продажу №19-12 від 19.12.2014 та №19-01 від 19.01.2015, сторонами погоджено постачання товару на умовах CPT Incoterms 2010 - на адресу покупця: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Леніна, 543
Відтак, посилання податкового органу на дефектність в оформленні товарно-транспортних накладних не може впливати на оцінку правовідносини між ПП «Дніпрол» та ТОВ «Марганецька птахофабрика» та свідчити про нереальність господарських операцій між ними, оскільки за умовами зазначених договорів позивач не був учасником транспортного процесу та умови укладення та виконання розглядуваних договорів не передбачали ані здійснення позивачем контролю за перевезенням товару, ані проведення ним розрахунків за здійснення такого перевезення..
Також суд зазначає, що дата складання товарно-транспортної накладної при завантаженні товару в транспорт може не відповідати даті доставки та розвантаження товару і вказане не свідчить про відсутність поставки такого товару, як і наявність дефектів у заповненні товарно-транспортної накладної.
Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до п.44.6 ст.44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абз.2 п.44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Як зазначено а акті перевірки від 13.05.2015, до перевірки позивачем надано посвідчення про якість №275 від 24.12.2014р. та №304 від 31.12.2014р. макухи соєвої, що була вироблена 20.12.2014р. та 30.12.2014р. у кількості 80 тон., а ТОВ «Марганецька птахофабрика» було придбано 154,76 тон. Також, в акті перевірки зазначено, що до перевірки позивачем не надано журнал довіреностей на 2015р.
Судом встановлено, що позивачем ще до прийняття податковим органом рішення, за результатами перевірки було надано копії посвідчень про якість макухи соєвої, виробленої у січні 2015р., а також, копії сторінок журналу довіреностей за спірний період 2015р., а саме: копії вказаних документів було додано до заперечень на акт перевірки, які відповідач отримав згідно штампу 25.05.2015р. (т.1 а.с.28-32).
Отже, надані позивачем документи відповідач повинен був врахувати при прийнятті рішення, за результатами перевірки та суд вважає їх наявними на час складання ТОВ «Марганецька птахофабрика» податкової звітності.
Щодо відсутності виробничих та трудових можливостей у ПП «Дніпрол» для здійснення постачання товару в адресу ТОВ «Марганецька птахофабрика», що встановлено відповідачем під час перевірки за аналізом податкової інформації, суд зазначає, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товарів/послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватися лише фактом порушення вимог законодавства при веденні підприємствами-постачальниками товарів (послуг) фінансово-господарської діяльності чи фактом порушення вимог податкового законодавства, зафіксованим податковим органом в акті перевірки. Відсутність у підприємства-контрагента основних засобів, складських та інших умов, на що також посилається відповідач, само собою не може свідчити про нереальне вчинення господарської операції з постачання товару, робіт/послуг.
Стан виконання податкових обов'язків визначається виключно дотриманням норм податкового законодавства. В основі оподаткування лежить фактичний рух активів з урахуванням ділової мети такого руху та його зв'язку з господарською діяльністю платника податків. Це випливає з того, що норми податкового законодавства пов'язують формування податкового кредиту з фактом придбання товарів чи послуг з метою використання в господарській діяльності.
Платник податків (покупець товарів, послуг) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням продавцем, відомості щодо реєстрації якого як юридичної особи містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та як платника податку на додану вартість - у Реєстрі платників податку на додану вартість, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за вчинені порушення продавцем.
Допущені продавцем певні порушення законодавства тягнуть негативні наслідки для цього продавця та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість, адже законами іншого не передбачено.
Щодо довіреності №1081 від 23.12.2014р., виписаної на менеджера підприємства ОСОБА_3, яка відповідно до журналу реєстрації довіреностей не була ним отримана, суд зазначає, що відсутність підпису у журналі реєстрації довіреностей не свідчить про те, що довіреність не була отримана.
На підтвердження отримання та реалізації за призначенням зазначеної довіреності позивачем надано її копію, яка завірена ПП «Дніпрол», яку підприємство отримало при передачі ОСОБА_3 товару на підставі вказаної довіреності за видатковими накладними №РН-0000120 від 24.12.2014р., №РН-0000127 від 31.12.2014р. та товарно-транспортними накладними №101229 від 24.12.2014р., №101194 від 30.12.2014р. (т.1 а.с.78, 64, 71, 65,72). До того ж позивачем не заперечується факт отримання його працівником - ОСОБА_3 товару від ПП «Дніпрол».
Суд критично оцінює доводи податкового органу про нереальність господарських відносин позивача, у зв'язку з відсутністю наказів про відрядження представників ТОВ «Марганецька птахофабрика» до с. Кіровське Дніпропетровський район, ТОВ «Агрофірма «Дніпропетровська», оскільки відповідно до п.2 розд.1 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №59 від 13.03.1998р. (в редакції наказу Міністерства фінансів України №362 від 17.03.2011р.), службові поїздки працівників, постійна робота яких проходить у дорозі або має роз'їзний (пересувний) характер, не вважаються відрядженнями, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором, трудовим договором (контрактом) між працівником і власником (або уповноваженою ним особою/керівником).
В матеріалах справи міститься наказ позивача від 29.03.2013р. №86, відповідно до якого в зв'язку з роз'їзним характером трудова діяльність менеджера по закупівлі товару ОСОБА_3 на складах ТОВ «Інтер-Запоріжжя», ТОВ «Агрофірма «Дніпропетровська», ТОВ «Куйбишевський ККЗ» не вважається відрядженням (т.1 а.с.82).
Проаналізувавши у сукупності всі надані позивачем первинні документи, суд приходить до висновку про реальність відвантаження, транспортування та отримання товару, придбаного позивачем за вказаними договорами.
З матеріалів справи судом встановлено, що до видів господарської діяльності позивача відноситься, між іншим, розведення свійської птиці та виробництво м'яса свійської птиці.
Для підтвердження використання отриманого товару у власній господарській діяльності позивачем надано копії наступних документів: договору №23/09 від 23.09.2010р., укладеного між ТОВ «Марганецька птахофабрика» (замовник) та ТОВ «Агрофірма «Дніпропетровська» (виконавець), та додатків до нього №3 від 01.01.2014р., №3/1 від 27.12.2014р., №3/2 від 11.12.2015р. (т.1 а.с. 179-184), видаткових накладних, що вказувалися вище, актів приймання-передачі давальницької сировини (матеріалів) від 24.12.2014р., від 31.12.2014р., від 20.01.2015р., від 28.01.2015р., від 30.01.2015р., рецептів на виготовлення комбікормів від 24.12.2014р., від 31.12.2014р., від 20.01.2015р., від 30.01.2015р., від 28.01.2015р., актів надання послуг по виготовленню комбікормів №5191 від 31.12.2014р., №425 від 30.01.2015р., оборотно-сальдової відомості по рахунку 26 за грудень 2014р.та січень 2015р., відомостей про витрати кормів за грудень 2014р. та січень 2015р. (т.1 а.с.189-201, 206-222), картки рахунку ТОВ «Марганецька птахофабрика» за грудень 2014р - січень 2015р. (т.1 а.с.109-116).
Відповідно до вказаного договору №23/09 від 23.09.2010р. з додатками, виконавець зобов'язується на свій ризик по завданню та рецептурі замовника виконати наступні роботи по виготовленню продукції: прийняти сировину замовника, здійснити його зберігання до моменту виготовлення продукції, виготовити комбікорм, виготовити екструдат сої. Замовник зобов'язується прийняти виготовлену виконавцем продукцію та оплатити роботи по її виготовленню в порядку та на умовах, передбачених цим договором.
Доставка сировини замовником виконавцю здійснюється за рахунок замовника за адресою: ТОВ «Агрофірма «Дніпровська», Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кировське, вул. Леніна, 543 на умовах ЕХУУ (франко-завод) в редакції Інкотермс 2000. Вивіз готової продукції здійснюється автомобільним транспортом замовника або виконавця, або третіх осіб за рахунок замовника. Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2016р.
Таким чином, придбана у ПП «Дніпрол» макуха соєва використана позивачем як сировина для виготовлення комбікормів, що свідчить про використання ТОВ «Марганецька птахофабрика» придбаного у ПП «Дніпрол» товару у власній господарській діяльності.
Судом встановлено, що між ТОВ «Марганецька птахофабрика» (замовник) та ПП «Рубіж-Україна-А» (виконавець) укладено договір №01/07-3 від 01.07.2013р. про надання охоронних послуг (т.1 а.с.117- а.с.133).
Відповідно до п.п.1.1, 1.3 означеного договору та додатків №№1-3, замовник передає, а виконавець приймає під охорону об'єкт ТОВ «Марганецька птахофабрика», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с. Зоря, промзона. Охорона об'єкту здійснюється у дні і години, вказані у додатку №1 та згідно регламенту несення служби на постах, вказаних у додатках №2 та №3 щодо прийому приміщень під охорону.
На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано наступні документи: акт прийняття під охорону ТОВ «Марганецька птахофабрика», акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000002 від 30.01.2015р., рахунок-фактура №СФ-0000002 від 30.01.2015р., податкова накладна №5 від 30.01.2015р., належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (т.1 а.с.134-138).
Також позивачем надані: додаток №5 до декларації з ПДВ за січень 2015р. ПП «Рубіж-Україна-А», звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за грудень 2014р. та січень 2015р. ПП «Рубіж-Україна-А», податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 1 квартал 2015р. ПП «Рубіж-Україна-А» (т.1 а.с.225-229), звітів робочих охорони ПП «Рубіж - Україна-А» за 02.01.2015р., 03.01.2015р, 04.01.2015р., 11.01.2015р., 12.01.2015р., 14.01.2015р., 16.01.2015р., 17.01.2015р.. 19.01.2015р., 20.01.2015р, 24.01.2015р., 30.01.2015р., наказів ПП «Рубіж-Україна-А» №01/01/4-15 від 01.01.2015р. про відпрацювання на об'єкті ТОВ «Марганецька птахофабрика з 01.01.2015р. - 31.01.2015р., №16/01/2-15 від 16.01.2015р. про відпрацювання на об'єкті ТОВ «Марганецька птахофабрика з 16.01.2015р. - 31.01.2015р., графіків роботи охоронників ПП «Рубіж-Україна-А» по охороні об'єкта ТОВ «Марганецька птахофабрика» з 01.01.2015р. по 31.01.2015р. та з 16.01.2015р. по 31.01.2015р. (т.2 а.с. 19-34).
Надані послуги з охорони об'єктів позивача ТОВ «Марганецька птахофабрика» оплачено в повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення №100 від 05.02.2015р. (т.1 а.с. 137).
У відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо. При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Отже, не зазначення в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) окремих реквізитів, не спростовує самого факту здійснення господарської операції, яка полягає, у вчиненні взаємних дій сторонами - контрагентами на користь одна одної, що є визначальною ознакою при дослідженні реальності та встановленні факту здійснення господарської операції.
Також суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо наявності порушень в оформленні акта здачі-прийняття (надання послуг), а саме: відсутності в акті об'єму виконаних охоронних послуг, кількості охоронюваних об'єктів, кількості задіяних охоронців, кількості затраченого часу, оскільки зазначені дані є обов'язковими умовами договору про надання охоронних послуг та відображені у договорі та додатках до нього.
На підставі вищезазначеного та з урахуванням досліджених під час розгляду справи первинних документів судом встановлений рух активів від ПП «Дніпрол», ПП «Рубіж-Україна-А» до позивача.
Що стосується спеціальної правосуб'єктності підприємств - контрагентів позивача: ПП «Дніпрол», ПП «Рубіж-Україна-А», суд зазначає, що згідно з відомостями Інформаційного ресурсу (www.usr.minjust.gov.ua) на момент господарських взаємовідносин зазначені підприємства були зареєстровані як юридичні особи та відповідно до інформації, наявної на офіційному сайті ДФС України (www.sfs.gov.ua) на момент вчинення господарських правовідносин з ТОВ «Марганецька птахофабрика» були зареєстровані як платники ПДВ.
Таким чином, ПП «Дніпрол», ПП «Рубіж-Україна-А» на момент укладання правочинів із ТОВ «Марганецька птахофабрика» мали необхідний обсяг спеціальної правосуб'єктності.
В процесі розгляду справи судом на виконання вимог Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2014 № 1112/11/13-10 встановлено:
- факт здійснення господарських операцій між позивачем та ПП «Дніпрол», ПП «Рубіж-Україна-А»;
- наявність спеціальної правосуб'єктності учасників господарських операцій;
- зв'язок між фактом придбання товарів і послуг у ПП «Дніпрол», ПП «Рубіж-Україна-А» і господарською діяльністю позивача;
- дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість;
- факт надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
У відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено п. 198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
В даному випадку податковий кредит сформовано по першій події - за датою отримання платником податку товарів, що підтверджується податковими накладними.
Нормами статті 201 ПК України визначено перелік документів, що є підставою для нарахування податкового кредиту.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-
Стягнути з Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати з оплати судового збору у розмірі 4727 (чотири тисячі сімсот двадцять сім гривень) грн. 90 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2016 року.

Суддя О.В. Царікова