Справа № 826/12918/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, з яких вбачається, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято у зв’язку з порушенням позивачем ст.. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

В судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення позивачем ст.. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в в іноземній валюті» (далі – Закон), а саме: несвоєчасне надходження на валютний рахунок ТОВ «Будівельний союз» валютних коштів в розмірі 82 416,40 доларів США (еквівалент 2043280,91 грн) за контрактом від 16.07.2015 №SM-B/1607-15 з компанією Ansercone Enterprise LP (Великобританія).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем укладено контракт від 16.07.2015 №SM-B/1607-15 із компанією Ansercone Enterprise LP (Великобританія), предметом якого є поставка товару – шрот з насіння соняшнику гранульованого.

З матеріалів справи вбачається, що поставка товару відбулась згідно митних декларацій від 27.08.2015 №508040001/2015/002066, №508040001/2015/002067, граничний термін надходження виручки – 25.11.2015.

З акту перевірки вбачається, виручка надійшла на рахунки позивача 25.01.2016, кількість днів прострочення 61.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Частиною 4 вказаної статті Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" встановлено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Згідно з Постановами Національного банку України від 03.06.2015 №354 та від 03.09.2015 №593, розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Частинами першою, другою, четвертою та п'ятою статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" встановлено, що порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Позивач заперечуючи проти позову вказує, що 21.11.2015 позивачем направлено позов до суду про стягнення з компанії Ansercone Enterprise LP (Великобританія) заборгованості по вказаному контракту, отже пеня за контрактом від 16.07.2015 №SM-B/1607-15 не повинна нараховуватись.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Позивачем не надано суду жодного доказу звернення до суду з позовом про стягнення з компанії Ansercone Enterprise LP (Великобританія) заборгованості по вказаному контракту, отже пеня за контрактом від 16.07.2015 №SM-B/1607-15.

В матеріалах справи відсутній висновок центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку (Міністерства економічного розвитку і торгівлі України) щодо подовження термінів розрахунків за контрактом від 16.07.2015 №SM-B/1607-15.

Також, позивачем не надано жодного належного доказу в обґрунтування невірного нарахування позивачу пені.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 122, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда