Справа № 676/6061/16-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/6061/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк В.В.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

08 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника відповідача Дереховської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зоов'язаененя вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2016 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зоов'язаененя вчинити певні дії.

Кам'янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області постановою від 01.03.2017 року вказаний позов задовольнив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, решта осіб у судове засідання не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що з 26.09.2013 року позивач перебуває на обліку в Кам'янець-Подільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Хмельницької області, як одержувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

22.06.2016 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, включивши в перерахунок пенсії його заробітну плату за 1979-1993 роки, тобто до 01.07.2000 року, згідно архівних довідок, відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» по його заяві від 11.01.2016 року.

Відповідно до заперечення Кам'янець- Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області від 06.07.2016 року за №80/ч-16 позивачу направлено відповідь, в якій вказано, що підстав враховувати заробітну плату до 01.07.2000 року при проведенні переходу на пенсію за віком, відповідно до його заяви від 11.01.2016 року, не було, оскільки, відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до внесення змін 15.04.2016 року, було передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2016 року або у разі, якщо страховий стаж, починаючи з 01 липня 2000 року, становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв, тому підстав врахувати заробітну плату до 01 липня 2000 року, при проведенні перерахунку на пенсію за віком, відповідно до заяви позивача від 11.01.2016 року, не було, тому, перерахунок пенсії проводити недоцільно.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV ( далі - Закон № 1058-IV ).

Суд першої інстанції за наслідками розгляду справи прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

До такого висновку суд дійшов зазначаючи про наявність права позивача на перерахунок його пенсії з врахуванням зазначених ним у заяві (зверненні) періодів страхового стажу з 11.01.2016 року.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції із такими висновками суду першої інстанції погодитися не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону № 1058-IV, (в чинній редакції) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Тобто, за наявності у особи необхідного страхового стажу, вона за своїм бажанням може обрати будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв з яких їй органом Пенсійного фонду буде обчислено розмір пенсії.

Разом з тим, згідно статті 40 Закону № 1058-IV (в редакції чинній на момент звернення позивача із заявою про перерахунок) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Тобто, відповідно до чинної на момент звернення позивача редакції вказаної статті право особи на вибір періоду страхового стажу для обчислення пенсії було передбачено лише до 1 січня 2016 року.

Однак, 15.04.2016 року положення вказаної статті було змінено шляхом виключення обмеження до 1 січня 2016 року права вибору особою страхового стажу необхідного для обчислення пенсії.

Отже, у період з 01.01.2016 року по 15.04.2016 року у пенсіонерів, право на вибір 5 річного періоду страхового стажу необхідного для обчислення пенсії за своїм бажанням було відсутнє.

Згідно матеріалам справи позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку переходом на отримання пенсії за віком з пенсії по інвалідності - 11.01.2016 року.

Таким чином, на момент звернення позивача до відповідача із вказаною заявою, у позивача було відсутнє право на вибір періоду страхового стажу, а у відповідача відсутній обов'язок обчислювати розмір пенсії позивача із розрахунку вказаних ним періодів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи зазначене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що відповідача відмовляючи у перерахунку пенсії позивача відповідно до його заяви від 11.01.2016 року діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області задовольнити повністю.

Постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зоов'язаененя вчинити певні дії скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 червня 2017 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.