Справа № 826/26138/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
судді Київського апеляційного адміністративного суду
07 червня 2017 року м. Київ
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року змінено в частині розподілу судових витрат. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року залишено без змін.
Відповідно до ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України, усі питання, що виникають при судовому розгляді адміністративної справи колегією суддів, вирішуються більшістю голосів суддів; при прийнятті рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання судового рішення. Головуючий у судовому засіданні голосує останнім; суддя, не згідний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку. Цей документ не оголошується в судовому засіданні, приєднується до справи і є відкритим для ознайомлення.
Не погоджуючись із правовою позицією, викладеною у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року вважаю, що при вирішенні даного спору, суд апеляційної інстанції мав виходити з наступного.
За умовами договору (п.1.2 договору) банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 та приймає від вкладника внесені ним в порядку, передбаченому цим договором, грошові кошти в сумі 200 000 грн.
У пункті 2.2 договору зазначено, що із підписанням цього Договору вкладник засвідчує, що він ознайомлений з Правилами та погоджується вважати обов"язковими для застосування до взаємовідносин, які виникли на підставі цього договору.
Підпис вкладника на цьому примірнику договору є письмовим підтвердженням того, що вкладник у день укладання договору отримав свій примірник договору, а також один примірник діючих Правил.
Пунктом 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк" визначено, що зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум вкладника від третьої особи не допускається (крім зарахування грошових сум від законного представника за вкладами на ім'я особи, законного представника якого він є, та, крім інших випадків, передбачених нормами діючого законодавства України та/або Продуктами Банку.
Проте, постановою Правління НБУ № 692 від 30 жовтня 2014 року було обмежено діяльність банку, зокрема щодо проведення операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.
Наказом від 03.11.2014 року ПАТ «Дельта Банк» запроваджено з 04.11.2014 року та зобов'язано забезпечити наступні обмеження в діяльності, зокрема: здійснювати залучення коштів від фізичних осіб в обсязі, що не перевищує обсяг таких операцій на 04.11.2014 року, зобов'язано не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до 04.11.2014 року, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків, тощо.
Зазначений наказ був доведений до співробітників банку 15.01.2015 року. Про дані обставини представник Уповноваженої особи зазначив у своїх запереченнях та вказав спосіб доведення до службових осіб банку наказу, зокрема шляхом отримання внутрішньої пошти банку «IBM Lotus Notes».
Однак, незважаючи на таку заборону, банк уклав договір з позивачем, чим порушив вищезазначену постанову НБУ, яка є обов'язковою для виконання, та діюче законодавство у сфері банківської діяльності.
02 березня 2015 року відповідно до Постанови Правління НБУ №150 ПАТ "Дельта Банк" було віднесено до категорії неплатоспроможних, а отже обмеження, прийняті у постанові Правління НБУ щодо банку, були оправданими та відповідали вимогам чинного законодавства України.
Відповідно до п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
У частині першій статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Таким чином, на день укладення договорів між позивачем та банком, діяла заборона НБУ на укладення таких договорів, а також діяв наказ самого банку, що свідчить про порушення вимог чинного законодавства України під час укладання договору між банком та позивачем.
Крім того, звертаю увагу на наступні обставини.
Згідно з п.1.2 договору від 17 лютого 2015 року, банк відкриває рахунок та приймає від вкладника внесені ним у порядку, передбаченому цим договором, грошові кошти у розмірі 200 000 грн.
Із витягу по угоді вбачається, що 18.02.2015 року залучено кошти на депозит. зг. договору від 17.02.2015 року. Даних проте, особисто вніс кошти на рахунок позивач чи вони були перераховані з іншого рахунку, витяг не містить.
Відповідно до витягу з реєстру операцій ( додаток №2 до наказу №813 від 16.09.2015року) кошти надійшли позивачу з рахунку іншої особи ОСОБА_5.
Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта банк» до своїх заперечень долучила зазначений витяг з реєстру та обґрунтувала підстави для відмови у задоволенні позовних вимог з посиланням на відповідне законодавство України.
На момент укладення договору із позивачем у ПАТ «Дельта Банк» діяли Правила банківського обслуговування фізичних осіб, затверджені Рішенням Ради Директорів АТ «Дельта Банк» від 20.03.2013 року у редакції від 14 січня 2015 року.
Згідно п.2.1 Правила є системою затверджених і оприлюднених норм, які встановлюють порядок та умови надання банком банківських послуг фізичним особам, пов»язаних зокрема з відкриттям та обслуговування поточних рахунків, відкриттям та обслуговуванням вкладних (депозитних) рахунків та прийняттям від фізичних осіб грошових коштів, що є сумами вкладів.
Згідно п.2.6, 2.7 Правил клієнт, уклавши з банком договір, підтверджує своє ознайомлення та повну і остаточну згоду з такими Правилами.
У разі виникнення розбіжностей між положеннями цих Правил та умовами Договору, положення Правил мають пріоритетну силу і застосовуються сторонами до взаємовідносин, що виникають/діють відповідно до договору, якщо у договорі прямо не передбачено протилежне.
Відповідно до п.5.11 Положення, зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових коштів для вкладника від третьої особи не допускається (крім зарахування грошових сум від законного представника та інших випадків, встановлених нормами діючого законодавства або продуктами банку).
Як вбачається із матеріалів справи, кошти на рахунок позивача поступили від третьої особи, шляхом безготівкового перерахування, що є порушенням умов договору та п.5.11 Правил банківського обслуговування у ПАТ «Дельта Банк».
Доказів того, що позивач особисто вніс грошові кошти на відкритий в банківській установі рахунок, останній не надав, як не надав доказів того, що грошові кошти було перераховано з його особистого рахунку, який був відкритий у банку.
З урахуванням вищевикладеного, а також, враховуючи, що спірний правочин укладено під час дії заборони, встановленої постановою Національного банку України, яка була обов»язковою для виконання, а також з порушенням норм чинного законодавства України, в Уповноваженої особи Фонду були всі правові підстави для віднесення правочину до нікчемного та не внесення позивача до списку осіб на виплату гарантованої суми вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
З огляду на викладене, суддя Бужак Н.П. вважає, що позов не підлягає задоволенню.
Отже, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» про віднесення до нікчемних договору від 17.02.2015 року, укладеного між банком і позивачем, є протиправним та зобов'язав Уповноважену особу подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_4 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування на підставі договору банківського вкладу від 17.02.2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Таким чином, не погоджуючись з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року, вважаю, що апеляційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» підлягала задоволенню, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року - скасуванню з ухваленням нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 слід відмовити.
Суддя Бужак Н.П.