Справа № 523/2472/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/2472/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бабаков В.П.

13 червня 2017 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 24 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії як державному службовцю на підставі довідки, виданої Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради від 19.01.2017 року №130-Б; скасувати рішення Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 24 від 02.02.17 року про відмову у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобовязати Суворовське обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок та виплату пенсії як державному службовцю у розмірі 80% від заробітку, зазначеному у довідці, виданої Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради від 19.01.2017 року № 130-Б з 01.12.2015 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилалась на те, що вона перебуває на обліку в Суворовському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі та з лютого 2008 року одержує пенсію за віком в розмірі 80% від заробітку, призначену згідно Закону України «Про державну службу». У звязку із збільшенням з 2015 року розміру заробітної плати працюючого державного службовця, позивач звернулася в управління із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії. Проте, відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви, посилаючись на відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії. Відмову управління позивач вважає неправомірною, такою, що порушує її право на пенсійне забезпечення, у звязку із чим звернулася до суду про зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії в судовому порядку.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку скороченого провадження.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 березня 2017 адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_5

Зобов'язано Суворовське обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХП (редакція від 17.11.2005 р.) з 01.02.2017 р. із розрахунку 80 відсотків від нарахованої заробітної плати для обчислення пенсії без обмеження граничного розміру пенсії у відповідності до довідки Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 19.01.17 року № 130-Б.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Суворовське обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

З лютого 2008 року ОСОБА_4 перебуває на обліку в УПФУ в Суворовському районі м. Одеси, де отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 80 % від заробітної плати.

За заявою ОСОБА_4 Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради видав позивачу ОСОБА_6 від 19.01.2017 року № 130-Б про заробітну плату державного службовця за відповідною посадою, з якої призначено пенсію, для її перерахунку.

23.01.2017 року позивач звернулась до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням розміру заробітної плати, визначеної у ОСОБА_6 від 19.01.2017 року №130-Б, у звязку із збільшенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця.

Однак, рішенням від 02.02.2017 року № 24 Суворовське обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі відмовило позивачу у заявленому перерахунку пенсії, посилаючись на скасування правових норм, за якими пенсіонерам підлягав перерахунок призначеної пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Не погоджуючись із вказаними висновками Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, посилаючись на їх безпідставність та невідповідність вимогам Закону, який гарантував право на перерахунок пенсії у разі збільшення заробітку державним службовцям, позивач звернулася до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія позивача призначалась спеціальним Законом, який визначав порядок соціального забезпечення державних службовців, а також передбачав право на перерахунок пенсії, призначеної за цим Законом, у разі підвищення заробітної плати працюючого державного службовця, та враховуючи принцип незворотної дії Закону у часі, відмова відповідача у застосуванні для перерахунку позивачу пенсії правових норм, які діяли на час призначення йому пенсії, є протиправною, у звязку із чим суд вбачав всі підстави для зобовязання відповідача провести заявлений перерахунок пенсії в судовому порядку.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини 3 статті 2 та частини 1 статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії (до набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28 грудня 2014 року)) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Вказаною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28 грудня 2014 року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, починаючи з 01 січня 2015 року змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх державних службовців. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відсутня в новій редакції статті 37-1 Закону України «Про державну службу», а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Таким чином, зазначена норма права передбачала проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Однак, Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», які застосовуються з 01 грудня 2015 року та якими, зокрема, виключено пункт 4.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII втратив чинність Закон України «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Одночасно, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, у період часу, з якого позивач просила здійснити перерахунок пенсії, такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям законодавством визначено не було.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії державного службовця у відповідача були відсутні законодавчі підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_4

Колегія суддів вважає, що Пенсійний орган правомірно відмовив позивачу у задоволенні її заяви, оскільки діяв у відповідності до ст.19 Конституції України та на законних підставах відмовив у перерахунку пенсії, так як на час звернення за таким перерахунком положення статті 37-1 Закону України «Про державну службу» втратили чинність, тому у субєкта владних повноважень відсутні підстави для їх застосування.

Крім того, колегія суддів також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити повністю у задоволені позовних вимог ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду Одеської області від 24 березня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову ОСОБА_4 до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк