Справа № 305/1625/16-а
Суддя: Ємчук В. Е.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/1625/16-а
Провадження по справі 2-а/305/6/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2017 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

судді - Ємчук В.Е.

за участю: секретаря Орос С.Ю.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Суховія Н.В.

третьої особи ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішень Ясінянської селищної ради,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.09.2016 року звернулася в суд з позовом до Ясінянської селищної ради, третя особи без самостійних вимог ОСОБА_4 про скасування рішень селищної ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,8178 га для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_3 ОСОБА_4, оскільки раніше вже було надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою на вказану земельну ділянку, а отже Ясінянська селищна рада надала дозвіл на розробку проекту землеустрою на одну і ту ж земельну ділянку різним особам, що суперечить чинному законодавству.

ОСОБА_2 як представник ОСОБА_1 08.02.2017 року подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначила наступне. Рішенням Ясінянської селищної ради від 17.07.2013 року № 628, ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,8657 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_3. У вересні 2015 року ТОВ «Георан» виготовило гр. ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у власність. У лютому 2016 року вищезазначений проект землеустрою погоджений Управлінням Держгеокадастру у Рахівському районі Закарпатської області. В червні місяці 2016 року ОСОБА_1 стало відомо, що рішенням селищної ради від 24.03.2016 року № 177 гр. ОСОБА_4 був наданий дозвіл на розробку проекту відведення на вищевказану земельну ділянку, на підставі якого вона замовила розроблення проекту землеустрою та почала процедуру оформлення права власності на земельну ділянку. У зв'язку з тим, що на одну земельну ділянку видано два дозвільні рішення селищною радою, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про скасування рішення Ясінянської селищної ради щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 24.03.2016 року № 177, щодо відведення земельної ділянки площею 0,817 га для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_3 гр. ОСОБА_4 У процесі розгляду даної справи, відповідачами до суду надано рішення Ясінянської селищної ради Рахівського району від 20 березня 2008 року за № 664 «Про надання дозволу на розробку Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства групі громадян», за яким надано дозвіл на розробку Технічної документації із землеустрою щодо надання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4 мешк. АДРЕСА_4, для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_3. У зв'язку з тим, що позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, позивач, користуючись правами передбаченими законом змінила позовні вимоги та вважає що вказане вище рішення підлягає скасуванню виходячи з наступного. В оскаржуваному рішенні Ясінянської селищної ради не вказано площу та місце розташування земельної ділянки, на яку надано дозвіл на розробку технічної документації, що суперечить ст. 122 Земельного Кодексу України. Крім того, на день прийняття рішення, ОСОБА_4 не досягла повноліття, а відповідно до чинного законодавства неповнолітня особа має право на набуття у власність земельної ділянки та видачу правовстановлюючих документів на неї за наявності нотаріально посвідченої згоди батьків (усиновлювачів) або піклувальника та отримання дозволу органу опіки та піклування. Крім того, звертає увагу, що відповідно до статті 242 Цивільного кодексу України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей, а тому від імені та в інтересах своїх дітей мають право вчиняти дії щодо набуття неповнолітніми майнових прав. Згідно з Земельним кодексом України, а саме зі статтею 121, кожен громадянин України має право на безкоштовне отримання земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації. У випадку бажання отримати безоплатно земельну ділянку неповнолітньою особою, батькам (усиновителям) необхідно звернутися до місцевої ради з заявою від імені дитини (неповнолітнього) з проханням приватизувати земельну ділянку на дитину (неповнолітню особу). Після того, як місцева рада дасть дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки та прийме рішення безоплатно передати земельну ділянку у власність, необхідно отримати в органах опіки і піклування дозвіл на те, щоб батьками (усиновителями) на дитину (неповнолітню особу) була оформлена земельна ділянка. Після цього батьки (усиновителі) можуть отримати державний акт на право власності на земельну ділянку, власником якої буде неповнолітня особа. Безоплатна приватизація на дитину земельної ділянки може відбутися без будь-яких перешкод лише за наявності на земельній ділянці майна, що вже є власністю цієї дитини подарований чи успадкований будинок тощо). Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву» п. 16) в Земельному Кодексі України 2002 року ст. 151 внесено зміни: п.11 «Строк дії дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки та вимог щодо її відведення становить один рік і може бути продовжено одноразово на такий самий строк. У разі, якщо протягом встановленого строку проект відведення земельної ділянки не подано на затвердження до відповідного органу, дозвіл на розроблення проекту і відведення земельної ділянки та вимоги щодо її відведення вважаються анульованими». Тобто, постанова селищної ради №664 від 20.03.2008 року ... з 20.03.2009 року вважається анульованою, тому що строк її дії ніхто не подовжував. А якби і подовжили, то мали б право подовжити тільки (ще на рік) до 20.03.2010 року. Більш того, спроби реанімувати, вносити якісь зміни чи корективи в анульовану постанову через 8 років - неправомірно. До Заперечення до позовної заяви представником третьої особи додано довідку селищної ради за підписом голови №19 від 03.07.2014 року про те, що ОСОБА_4 користується земельною ділянкою. Ця довідка не має юридичних підстав. Як випливає з положень ст. 123 ЗКУ надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Останньою така документація не розроблялася. Користування земельною ділянкою ОСОБА_4 без будь-яких правовстановлюючих документів - це, відповідно до законодавства України, є самозахоплення, що тягне за собою певну відповідальність. Більш того, в цей же час голова селищної ради надає ОСОБА_1 довідку №337 від 17.06.2015 р. про те, що ОСОБА_6 попереджено, щоб вона ніяких дій щодо цієї земельної ділянки не вчиняла. Що стосується поданої ксерокопії витягу з рішення від 20.03.2008 року №664 позивач вважає, що зазначене рішення також не відповідає вимогам закону. По-перше, у наданій ксерокопії витягу з рішення від 20.03.2008 року №664 для ОСОБА_4 значиться: «Про надання дозволу на розробку Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд для ведення особистого селянського господарства», що відповідає ЗКУ ст. 19 б) і до цієї справи відношення не має. ОСОБА_1 рішенням від 17 липня 2013 року № 628 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,8657 га для ведення особистого селянського господарства, що відповідає ЗКУ ст. 19 а). До того ж, при наданні дозволу 17.07.2013 року ОСОБА_1 будь-якої мотивованої аргументованої відмови відповідно до ЗКУ ст. 123 п. 3 заявлено не було і не могло бути. Адже відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року: п. 1 селищним радам народних депутатів було доручено забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарювання та установлено, що передача громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок для цілей, вказаних у статті 1 цього Декрету, провадиться один раз, про що обов'язково робиться місцевими радами народних депутатів відмітка у паспорті або документі, який його замінює. З 1993 року ця земельна ділянка була в користуванні покійного рідного батька ОСОБА_1 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1). Тому ОСОБА_1, як правонаступник першої черги, має право користуватися і володіти цією земельною ділянкою. По-друге, надана ксерокопія не рішення, а витягу з рішення, який ніякою посадовою особою не підписаний. Не визначений розмір земельної ділянки і її адреса, як того вимагає ст. 123 ЗКУ п.2. В кінці витягу з рішення чомусь скопійований оригінал підпису селищного голови ще ОСОБА_7 із рішення та відтиск печаті. Крім того, ксерокопія витягу з рішення датується в одних документах 20.03.2008 року №664, а в довідці від 22 липня 2014 року №388 року це саме рішення датується 20.03.2007 року №64. Після рішення Ясінянської селищної ради від 17.07.2013 року про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення документації із землеустрою і відповідно до ЗКУ ст. 118 п. 7 за угодою з ТОВ «Георан» виготовила в 2013 році комплект документів землеустрою і надала голові селищної ради для підпису, але головою селищної ради до цього часу не підписана, хоча жодних підстав для мотивованої відмови відповідно до законодавства у погодженні документації із землеустрою не було і немає. Також додає, що ОСОБА_1 - дружина військовослужбовця, ветерана війни, тому відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має визначені законодавством пільги, у тому числі отримувати земельну ділянку у першочерговому порядку. Тому, Позивач вважає що оспорювані рішення підлягають скасуванню виходячи з доводів які викладені вище, отже просить визнати незаконним та скасувати рішення Ясінянської селищної ради від 20 березня 2008 року № 664 щодо надання дозволу на розробку Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4 мешк. АДРЕСА_4, для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_3. Визнати незаконним та скасувати рішення Ясінянської селищної ради від 24.03.2016 року №177 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 0,8178 га. для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_3. Визнати незаконним та скасувати рішення Ясінянської селищної ради від 19.07.2016 №233 щодо визнання таким, що втратило чинність свого попереднього рішення від 17.07.2013 №628. Стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 збільшені позовні вимоги підтримали та наполягали на задоволенні позову.

Представник Ясінянської селищної ради Суховія Н.В. в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що за заявою ОСОБА_4 ще у березні 2008 року останній було прийнято рішення Ясінянською селищною радою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. ОСОБА_4 користувалася і користується земельною ділянкою, яка є предметом позову. Батькові позивачки ніколи на законних підставах не належала зазначена земельна ділянка.

Третя особа ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 вважають безпідставними, оскільки матеріалами справи не підтверджується той факт, що громадянка ОСОБА_1 є користувачем земельної ділянки, відносно якої виник спір. Крім того, заявляючи про обставини справи, за якими ОСОБА_1, було надано рішення органу місцевого самоврядування за № 628 від 17 липня 2013 року, згідно з яким було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,8657 для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_3. Позивач вводить суд в оману з приводу того, що на час винесення селищною радою рішення № 177 від 24 березня 2016 року про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність, рішення № 628 від 17 липня 2013 року було первинним, а селищна рада фактично надала дозвіл на ту ж саму земельну ділянку, що є неможливим у сфері регулювання земельних правових відносин. Як убачається із вступної та резолютивної частин рішення органу місцевого самоврядування, 6 сесія 7 скликання Ясінянської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області 24 березня 2016 року прийняла рішення за № 177 «Про внесення змін в рішення 13 сесії 5 скликання від 20 березня 2008 року за № 664», а не про надання первинного дозволу на розробку процесуальних документів, що стали б підставою для передачі земельної ділянки у власність. Відповідно до вступної та резолютивної частин рішення 13 сесії 5 скликання Ясінянської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області № 664 від 20 березня 2008 року «Про надання дозволу на розробку Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства групі громадян - ОСОБА_4, мешканці АДРЕСА_4» було вирішено надати дозвіл на розробку Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства групі громадян - ОСОБА_4, мешканці АДРЕСА_4 для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_3. У зв'язку із змінами в законодавстві, в це рішення органом місцевого самоврядування - Ясінянською селищною радою Рахівського району, Закарпатської області і було внесено зміни в рішення лише відносно формулювання тексту резолютивної частини рішення, однак, не зміни предмету, підстав та суті предмету земельного питання. Тому, твердження Позивачки відносно того, що рішенням № 177 від 24 березня 2016 року про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, порушуються її права та інтереси, є безпідставним та необґрунтованим. Вважають, що будь-яких прямих доказів, які б в силу положень статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України підтверджували б порушення суб'єктивного права Позивачки, ОСОБА_1, нею до матеріалів справи не додано. За таких обставин, а саме, за відсутності в позивачки суб'єктивного права на предмет позову, про захист якого вона просить, та доказів його порушення, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, вважаю позов ОСОБА_1 неаргументованим та безпідставним, у зв'язку із чим просять суд відмовити в позові.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження, рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди зобов'язані перевірити чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження та з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільська, селищна, міська рада питання регулювання земельних відносин повинна вирішувати виключно на пленарних засіданнях і відповідно до закону.

У відповідності зі ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, чинним законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесії.

Повноваження сільської, селищної, міської ради у галузі земельних відносин передбачені, зокрема, статтями 12, 122 ЗК України.

Відповідно до ст.116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, в межах їх повноважень.

Цієї статтею також визначено підстави безоплатного набуття у власність громадянами права на землю, зокрема, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Статтею 118 ЗК України передбачено, що громадянин, зацікавлений в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подає заяву (клопотання) до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з частинами 6, 7, 8 ст.118 ЗК України, у клопотанні про одержання земельної ділянки зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні та інші матеріали. Відповідний орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що для отримання громадянином у власність земельної ділянки із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства відповідний орган місцевого самоврядування зобов'язаний розглянути відповідну заяву (клопотання) громадянина у місячний строк і вирішити питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відмова в наданні такого дозволу повинна бути мотивованою і можлива лише у разі невідповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що рішенням Ясінянської селищної ради від 17 липня 2013 року №628 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,8657 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_3 Рахівського району Закарпатської області ОСОБА_1, мешканці АДРЕСА_1.

Однак, Ясінянська селищна рада своїм рішенням, прийнятим на сесії 29 липня 2016 року №233 відмовила ОСОБА_1, мешканці АДРЕСА_1 з питань відміни рішення від 24.03.2016 року №177 та визнала таким, що втратило чинність рішення 23 сесії 6 скликання від 17 липня 2013 року №628, яким було надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки, яка є предметом позову.

Позивачка звертаючись до суду з даним позовом вважає що її право на отримання земельної ділянки порушене, внаслідок прийняття зазначених вище рішень Ясінянською селищною радою.

В ході розгляду справи було встановлено, що земельною ділянкою, яка є предметом позову, користується ОСОБА_4 (довідка Ясінянської селищної ради №19 від 03.07.2014 року), а до того нею користувалася мати позивачки, ОСОБА_8.

Рішенням сесії Ясінянсьої селищної ради Рахівського № 664 від 20.03.2008 р. ОСОБА_4 було надано дозвіл на розробку Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_3.

24 березня 2016 року Ясінянська селищна рада своїм рішенням №177 внесла зміни в рішення 13 сесії 5 скликання від 20.03.2008 року, відповідно до якого було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,8178 га для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_3, ОСОБА_4, мешканці АДРЕСА_5.

Як було встановлено в ході розгляду справи прийняття змін Ясінянською селищною радою до попереднього рішення було зумовлене змінами у законодавстві України, які стосувалися формулювання тексту резолютивної частини рішення, і аж ніяк не змінювали предмету та його суті, отже ОСОБА_4 першою отримала дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, яка є предметом позову.

Посилання позивача на те, що ОСОБА_4 не мала права на отримання земельної ділянки у власність суд вважає безпідставним, оскільки згідно зі статтею 121 Земельного кодексу України, кожен громадянин України має право на безкоштовне отримання земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації. У випадку бажання отримати безоплатно земельну ділянку неповнолітньою особою, після того, як місцева рада дасть дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки та прийме рішення безоплатно передати земельну ділянку у власність, необхідно отримати в органах опіки й піклування дозвіл на те, щоб батьками (усиновителями) на дитину (неповнолітню особу) була оформлена земельна ділянка. Після цього батьки (усиновителі) можуть отримати державний акт на право власності на земельну ділянку, власником якої буде неповнолітня особа. Отже, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

На даний час ОСОБА_4 не являється власником земельної ділянки, тобто державний акт до цього часу їй виданий не був, а згода батьків необхідна б була лише у випадку державної реєстрації прав власності на земельну ділянку за ОСОБА_4 до досягнення нею 18-ти річного віку.

Також не заслуговують на увагу посилання позивачки на те, що з 1993 року земельна ділянка була у користуванні її батька, а отже вона як правонаступник має право користуватися і володіти цією земельною ділянкою, оскільки в ході розгляду справи не було жодними доказами доведено, що саме ОСОБА_9 належала на праві користування спірна земельна ділянка.

Щодо посилання позивачки на те, що строк дії дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, який був наданий ОСОБА_4 рішенням Ясінянської селищної ради від 20 березня 2008 року є анульований, то тут слід зазначити, що з прийняттям Верховною Радою України Закону України від 05 листопада 2009 року №1702 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення порядку набуття права власності на землю" стаття 151 Земельного кодексу України була викладена в новій редакції, норма, щодо терміну дії дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки та вимог щодо її відведення була вилучена. Тому, рішення про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки, прийняті до 14 жовтня 2008 року і не виконані, можуть бути скасовані тим органом, який їх приймав. Це може бути конкретне рішення по конкретній земельній ділянці або ж загальне по всіх невиконаних попередніх рішеннях щодо надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки про визнання їх такими, що втратили чинність. Якщо до ради звернулись особи про надання їм земельних ділянок, щодо яких вже було прийнято рішення до 14 жовтня 2008 року, орган, що прийняв попереднє рішення, спочатку має його скасувати, і тільки потім приймати рішення щодо заяв інших осіб. Жодних доказів того, що рішення, про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_4 було скасоване Ясінянською селищною радою суду не надано. Ба більше, Ясінянська селищна рада приймаючи зміни до рішення 13 сесії 5 скликання від 20.03.2008 року підтвердила дійсність такого, тобто те, що дозвіл технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, який був наданий ОСОБА_4 , не анульований.

Судом в ході розгляду справи було встановлено, що рішення Ясінянської селищної ради, які оскаржені ОСОБА_1, зокрема від 20 березня 2008 року №664 щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4 від 24.03.2016 року №177 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 0,8178 га. для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_3, а також від 19.07.2016 №233 щодо визнання таким, що втратило чинність свого попереднього рішення від 17.07.2013 №628, були прийняті сесією Ясінянської селищної ради шляхом голосування, в межах повноважень селищної ради згідно із Земельним кодексом України і Законом України «Про місцеве самоврядування», та у визначеному законодавством порядку, тому є безпідставними позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування вказаних вище рішень.

У відповідності до ст.94 КАС України судові витрати слід залишити за позивачем.

Заходи забезпечення позову, вжиті Рахівським районним судом Закарпатської області згідно з ухвалою від 02.11.2016 року, у відповідності до ч.4 ст. 118 КАС України, скасувати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6,11,12,69-71,86,94,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні зміненого позову ОСОБА_1 до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Ясінянської селищної ради від 20 березня 2008 року №664 в частині надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4 мешканці АДРЕСА_4, для ведення особистого селянського господарства АДРЕСА_3, визнання незаконним та скасування рішення Ясінянської селищної ради від 24.03.2016 року №177 в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,8178 га для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_3, визнання незаконним та скасування рішення Ясінянської селищної ради від 19.07.2016 року №233 щодо визнання таким, що втратило чинність свого попереднього рішення від 17.07.2013 року №628 відмовити.

Заходи забезпечення позову, вжиті Рахівським районним судом Закарпатської області згідно з ухвалою від 02.11.2016 року, скасувати.

Судові витрати залишити за Позивачем, ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: В.Е.Ємчук

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: В.Е.Ємчук