Справа № 814/1124/16
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/1124/16

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченка К.В.

Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційні скарги Державної судової адміністрації України, Господарського суду Миколаївської області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Господарського суду Миколаївської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016р. ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ДСА України, Господарського суду Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідачів здійснити перерахунок та виплату заробітної плати в повному обсязі з урахуванням премій, встановлених щомісячно відповідними наказами Господарського суду Миколаївської області та усіх надбавок, що нараховуються залежно від розміру посадового окладу:

- за період з 26.10.2014р. по 28.03.2015р. включно відповідно до абз.2 ч.1 ст.144 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції ЗУ «Про прокуратуру»),

- за період з 29.03.2015р. по 8.09.2015р. включно відповідно до абз.2 ч.1 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції ЗУ «Про забезпечення права на справедливий суд»),

- за період з 9.09.2015р. по 31.12.2015р. виходячи з посадового окладу - 0,4 від місячного посадового окладу судді місцевого суду без 50-відсоткового зменшення, з врахуванням фактично виплаченої заробітної плати.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначила, що із 2006р. вона працює в апараті Господарського суду Миколаївської області. В період з 26.10.2014р. по 8.09.2015р. її заробітна плата нараховувалась, виходячи з посадового окладу в розмірі 1218грн., а з 9.09.2015р. по 31.12.2015р. - 2756грн.. Позивачка вважає, що нарахування їй заробітної плати проводилось в розмірі значно меншому чим передбачено законодавством про оплату праці працівників апарату судів.

Посилаючись на вказані обставини просила вимоги задовольнити.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017р. частково задоволено адміністративний позов.

Визнано неправомірними дії ДСА України та Господарського суду Миколаївської області в частині не нарахування та невиплати ОСОБА_2 заробітної плати за період з 26.10.2014р. по 28.03.2015р. відповідно до ст.144 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», за період з 29.03.2015р. по 8.09.2015р. відповідно до ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Зобов'язано ДСА України та Господарський суд Миколаївської області здійснити перерахунок заробітної плати та виплатити її ОСОБА_2 з урахуванням премій, встановлених щомісячно відповідними наказами Господарського суду Миколаївської області, усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу за період з 26.10.2014р. по 28.03.2015р. відповідно до абз.2 ч.1 ст.144 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції з 26.10.2014р. за ЗУ «Про прокуратуру»), за період з 29.03.2015р. по 8.09.2015р. відповідно до абз.2 ч.1 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції з 29.03.2015р. за ЗУ «Про забезпечення права на справедливий суд»).

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду з ухваленням по справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у позивачки є усі передбачені законом підстави для проведення перерахунку та виплаті заробітної плати.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

За правилами ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.198 КАС України, постанову суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Так, апеляційним судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з травня 2006р. ОСОБА_2 працює в апараті Господарського суду Миколаївської області. З вересня 2014р. та по теперішній час працює на посаді головного спеціаліста. Вказана посада відноситься до 5 категорії посад державних службовців.

У період з 26.10.2014р. по 8.09.2015р. заробітна плата, до складу якої також входили: доплата за ранг, надбавки за вислугу років та за високі досягнення у праці, премії (у разі встановлення), нараховувалась позивачу, виходячи з посадового окладу в розмірі 1218грн., а з 9.09.2015р. по 31.12.2015р. - 2756грн..

Спір між сторонами стосується саме правомірності нарахування позивачці посадового окладу та інших складових заробітної плати, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного штатним розписом суду, без урахування положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції ЗУ «Про прокуратуру» та ЗУ «Про забезпечення права на справедливий суд»).

Перевіряючи законність та обґрунтованість дій ДСА України та Господарського суду Миколаївської області щодо нарахування заробітної плати ОСОБА_2, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ЗУ «Про прокуратуру» за №1697-VII від 26.10.2014р. внесено зміни до ст.144 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» за №2453-VІ, зокрема, передбачено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду, посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Вищевказаним законом КМУ зобов'язано у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд ВР України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені ЗУ «Про судоустрій і статутс суддів» за №2453-VІ (Абз.2 пп.1 і абз.3 пп.2 п.13 Р.XIII ЗУ «Про прокуратуру» за №1697-VII).

З 28 березня 2015р. ЗУ «Про забезпечення права на справедливий суд» за №192-VІІІ затверджено нову редакцію ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» за №2453-VІ, статтею 147 якого встановлено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, ДСА, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30% посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Підпунктом 2 п.13 Перехідних положень ЗУ «Про забезпечення права на справедливий суд» за №192-VІІІ КМУ зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Наведене узгоджується із положеннями ч.7, 8 ст.33 ЗУ «Про державну службу» за №3723-XII від 16.12.1993р. (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №3723-XII), згідно з якими умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМУ. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами КМУ.

Аналогічні положення закріплено також ч.2 ст.8 ЗУ «Про оплату праці» за №108/95-ВР від 24.03.1995р. (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №108/95-ВР), якою передбачено, що умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються КМУ.

Оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом (ст.13 Закону №108/95-ВР).

За правилами ст.142, 143 Закону №2453-VІ (у редакції до 28.03.2015р.) фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює, зокрема, ДСА. Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому БК України. Аналогічні правила закріплені і у ст.145, 146 Закону №2453-VІ у редакції з 28.03.2015р..

З 1 січня 2015р. п.9 Прикінцевих положень ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» за №80-VІІІ від 28.12.2014р. (далі - Закон № 80-VІІІ) визначено, що норми і положення, зокрема, ч.1 ст.144 Закону №2453-VІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а з 13.03.2015р. встановлено, що норми і положення Закону №2453-VІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

На час виникнення спірних відносин схема посадових окладів працівників апарату суду була закріплена постановою КМУ «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» за №268 від 9.03.2006р. (далі - постанова № 268), зокрема Додатком 47, який залишався незмінним до 9.09.2015р..

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що КМУ покладені на нього обов'язки щодо приведення його нормативно-правових актів у відповідність із вищевказанами законами у тримісячний строк не виконав.

Згідно з ч.1, 2 ст.23 БК, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.51 БК керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Аналізуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, оскільки з 26.10.2014р. по 9.09.2015р. КМУ зміни до постанови за №268 щодо умов оплати праці, зокрема розмірів окладів працівників апарату суду, не внесено, а законами України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» за №719-VІІ від 16.01.2014р. та за №80-VІІІ видатки на реалізацію положень абз.2 ч.1 ст.144 Закону №2453-VІ, ч.1 ст.147 Закону №2453-VІ (у редакції з 28.03.2015р.) не передбачено, ДСА України як головний розпорядник бюджетних коштів та Суд не мали правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено КМУ.

Аналогічний висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститься в рішеннях ВАС України та постановах ВС України.

Що стосується нарахування та виплати позивачці заробітної плати за період з 9.09.2015р. по 31.12.2015р., суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктом 9 Прикінцевих положень ЗУ «Про Державний бюджет на 2015р.» законодавець надав право КМУ застосовувати норми та положення ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Тобто, апеляційний суд зазначає, що зазначений п.9 є законодавчо закріплене уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України на обмеження розміру посадового окладу позивача протягом 2015р. (делеговане повноваження).

Оскільки, КМУ відповідно до Закону мав право встановити посадовий окладу на 2015р. в іншому розмірі, але скористався цим правом лише з 9.09.2015р., саме з цього моменту необхідно застосовувати розмір посадового окладу передбачений постановою за №644 «Про внесення змін до деяких актів КМУ», тобто ? від 50% посадового окладу судді місцевого суду.

В період з 9.09.2015р. по 31.12.2015р. позивачка отримувала заробітну плату з обрахунку посадового окладу, визначеного постановою за №644 від 2.09.2015р, а тому, суд апеляційної інстанції вважає, що права ОСОБА_2 в цей період не були порушені.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що Господарський суд Миколаївської області та ДСА України при нарахуванні та виплаті заробітної плати діяв на підставі, у межах повноважень та згідно чинного законодавства України, а тому не порушив права та законні інтереси позивачки.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, та дійшов помилкового висновку про наявність у ОСОБА_2 права на перерахунок та виплату заробітної плати в період з 26.10.2014р. по 8.09.2015р. та в період з 9.09.2015р. по 31.12.2015р..

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що постанову суду не можливо вважати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з ухваленням по справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197,202,207 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Державної судової адміністрації України та Господарського суду Миколаївської області - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017р. - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Господарського суду Миколаївської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лукянчук