Справа № 804/3640/17
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 червня 2017 р. Справа № 804/3640/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікова О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Верхньодніпровської районної державної адміністрації, Служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ

08 червня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Верхньодніпровської районної державної адміністрації, Служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації про:

- визнання Розпорядження Голови Верхньодніпровської райдержадміністрації від 14.12.2016 № Р-439 «Про припинення опіки ОСОБА_1 над малолітньою ОСОБА_2» протиправним;

- скасування Розпорядження Голови Верхньодніпровської райдержадміністрації від 14.12.2016 № Р-439 «Про припинення опіки ОСОБА_1 над малолітньою ОСОБА_2» та Розпорядження Голови Верхньодніпровської райдержадміністрації від 05.01.2017 № Р-03 «Про влаштування до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дитини позбавленої батьківського піклування ОСОБА_2»;

- зобов'язання Служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації повернути малолітню ОСОБА_2 її законному опікуну ОСОБА_1.

Відповідно до п. 4 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) питання про відкриття провадження у справі в адміністративній справі суддя вирішує протягом трьох днів з дня надходження позовної заяви до адміністративного суду або закінчення строку, встановленого для усунення недоліків позовної заяви, у разі залишення позовної заяви без руху, та не пізніш наступного дня з дня отримання судом, у порядку, передбаченому частиною третьої цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що такий позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як встановлено з матеріалів адміністративного позову, позивач оскаржує Розпорядження Голови Верхньодніпровської райдержадміністрації від 14.12.2016 № Р-439 «Про припинення опіки ОСОБА_1 над малолітньою ОСОБА_2» та Розпорядження Голови Верхньодніпровської райдержадміністрації від 05.01.2017 № Р-03 «Про влаштування до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дитини позбавленої батьківського піклування ОСОБА_2»

Позивачка не згодна із вказаними рішеннями та вважає, що під час їх винесення з боку посадових осіб органів опіки та піклування були допущені порушення.

За правилами ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Правовий статус органів опіки та піклування в чинному законодавстві знаходить своє відображення через завдання та функції, покладенні на цей інститут, які визначено, зокрема, главою 6 Цивільного кодексу України та главою 19 Сімейного кодексу України

Так, статтею 56 Цивільного кодексу України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов'язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 246 Сімейного кодексу України - орган опіки та піклування контролює умови утримання, виховання, навчання дитини, над якою встановлено опіку або піклування. Положеннями статті 243 цього ж Кодексу передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Тобто, в даному випадку, звернення позивача до суб'єктів владних повноважень не є підставою для розгляду спору у порядку адміністративного судочинства, оскільки, позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли із сімейних відносин, тому такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Наведене свідчить, що даний спір не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, як зазначено у п. 1 ч. 1 ст.3 КАС України, а тому юрисдикція адміністративних судів, що встановлена ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, на цей спір не поширюється.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, на виконання положень частини 6 статті 109 КАС України, суд роз'яснює позивачеві що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загального місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 109, 160, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської районної державної адміністрації, Служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя О.В. Царікова