Справа № 813/661/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5901/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Макарика В.Я., Глушка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом першого заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1 до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення за апеляційною скаргою виконавчого комітету Львівської міської ради на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2017 року ОСОБА_1 перший заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення №1025 від 11.11.2016 «Про затвердження Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у Львові».

Крім того, представником позивача подано до суду клопотання про забезпечення адміністративного позову, в якому просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №1025 від 11.11.2016 «Про затвердження Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у Львові».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року клопотання представника позивача про забезпечення позову задоволено повністю. Забезпечено позов шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Львівської міської ради за №1025 від 11.11.2016 «Про затвердження Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові» до прийняття рішення у справі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції виконавчий комітет Львівської міської ради оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що ухвала винесена з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, які привели до неправильного вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд, вказавши на підстави вжиття заходів забезпечення позову, які зазначені у ст. 117 КАС України, не мотивував цей висновок будь-якими фактичними обставинами справи та не навів доказів існування таких фактів, якими позивач обґрунтовує заявлене клопотання. На думку апелянта сам лише факт подання клопотання про зупинення дії оскаржуваного акту без жодних доказів, які б підтверджували ту обставину, що захист прав та свобод позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову не можуть слугувати підставою для забезпечення позову, а мотивацію суду при прийнятті такої ухвали не повинна обмежуватись формальним цитуванням положень Кодексу адміністративного судочинства України, якими регламентовано порядок та підстави забезпечення позову. Тому просить скасувати ухвалу, та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Представник апелянта ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити її з підстав, що у ній наведені.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила щодо доводів апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п.1.2 оскарженого рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №1025 від 11.11.2016 «Про затвердження Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у Львові», вказаним порядком врегульовано відносини, які виникають у зв'язку з встановленням малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України за клопотанням позивача чи з власної ініціативи суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З аналізу даної норми права вбачаються 4 окремі підстави для забезпечення позову:

- очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Очевидність небезпеки полягає в тому, що з високим ступенем вірогідності можуть настати такі дії або події, які безумовно призведуть до порушення прав та інтересів позивача;

- неможливість захисту прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів;

- якщо для відновлення прав, свобод чи інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Зокрема, необхідно буде звертатися до суду, визнавати недійсними договори чи рішення, вилучати майно тощо;

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Рішення, дії чи бездіяльність мають очевидні ознаки протиправності, якщо вони істотно суперечать чинному законодавству.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Частиною 3 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд в порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Предметом оскарження у даній справі є рішення виконавчого комітету Львівської міської ради, на підставі якого КП «Адміністративно-технічне управління» проводить демонтаж вивісок ТзОВ «Овація», які після демонтажу є непридатними для подальшого використання. Внаслідок таких дій вилучається майно товариства, за його повернення вимагається оплата значних сум на розрахунковий рахунок КП «Адміністративно-технічне управління».

Отже, цей факт підтверджує обґрунтованість доводів позивача щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам третіх осіб до вирішення спору по суті.

Враховуючи, що рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №1025 від 11.11.2016 може бути реалізоване, що призведе до настання негативних наслідків для третіх осіб, зупиняючи його дію, суд правильно вважав, що є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може заподіяти більш несприятливі наслідки, які у подальшому в разі задоволення позову буде неможливо усунути.

Такі заходи відповідають меті запровадження інституту забезпечення позову, а саме створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

За наведених обставин суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову є підставною та її слід задовольнити.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ч. 2 ст. 117, ст. 118, ст. 197, п. 1 ч.1 ст. 199, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу виконавчого комітету Львівської міської ради залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року про забезпечення позову у справі № 813/661/17 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді В.Я. Макарик

ОСОБА_4

Повний текст виготовлено 13 червня 2017 року.