Справа № 802/635/17-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 червня 2017 р. Справа № 802/635/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Крисько І.В.

представників сторін:

позивача: Гелетко А.М.

відповідача: Спірідонова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: приватного підприємства "Джерело"

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось Головне управління ДФС у Вінницькій області до приватного підприємства "Джерело" (далі - ПП "Джерело") про стягнення податкового боргу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що за відповідачем рахується заборгованість із земельного податку юридичних осіб в сумі 6103, 48 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову. Окрім того, зазначив, що 11 жовтня 2011 року власником ПП "Джерело" прийнято рішення про припинення приватного підприємства "Джерело" шляхом його ліквідації.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, оцінивши наявні у справі докази, на засадах всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Заборгованість по земельному податку у ПП "Джерело" виникла у зв'язку з несплатою земельного податку самостійно визначеного у податковій декларації з плати за землю за 2013 рік.

07 жовтня 2014 року Могилів-Подільською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № за платежем земельний податок з юридичних осіб, яким до ПП "Джерело" застосовано штраф у розмірі 3633,13 грн. та № за платежем земельний податок з юридичних осіб, яким до ПП "Джерело" застосовано штраф у розмірі 117,77 грн.

11 жовтня 2016 року Могилів-Подільською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області винесено податкову вимогу форми "Ю" № 1133-17 від 11 жовтня 2016 року на суму 6103 грн. 48 коп.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд враховує таке.

Відповідно до п. 14.1.147 ст. 14 ПК України плата за землю відноситься до загальнодержавних податків та справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно п. 14.1.72 ст. 14 ПК України земельним податком є обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Пункт 14.1.136 ПК України визначає, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності, є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Таким чином, з вказаних норм вбачається, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та безпосередньо землекористувачі, а орендної плати - орендарі земельних ділянок.

У судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2011 року власником приватного підприємства "Джерело" прийнято рішення про припинення приватного підприємства "Джерело" шляхом його ліквідації (а.с. 39).

У п. 3 даного рішення зазначено, що у разі недостатності грошових коштів для задоволення вимог кредиторів провести продаж майна підприємства.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 12 жовтня 2011 року внесено запис, що товариство перебуває в стані припинення (а.с. 40).

Представник позивача у судовому засіданні зазначила, що 11 лютого 2013 року ПП "Джерело" подано до Могилів-Подільської ОДПІ податкову декларацію з плати за землю. Так, представник позивача зазначила, що відповідно до відомостей про наявність земельних ділянок у власності ПП "Джерело" значаться земельні ділянки, які знаходяться за адресою вулиця Пушкіна, 47 А, м. Могилів-Подільський Вінницька область та вулиця Леніна, 5, с. Серебрія, Могилів-Подільський район, Вінницька область.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що у 2011 році з моменту відкриття ліквідаційної процедури підприємство припинило господарську діяльність. І він як ліквідатор ПП "Джерело" декларацію з плати за землю за 2013 рік не подавав, електронний ключ від імені ПП "Джерело" не виготовляв. Окрім того, зазначив, що представнику позивача достовірно не відомо яким чином подана декларація у електронному вигляді чи особисто ПП "Джерело". Також зазначив, що підпис на декларації відрізняється від його підпису, також печатка ПП "Джерело" відрізняється від тієї яка зазначена в декларації.

Як встановлено у судовому засіданні та зазначено представником відповідача земельні ділянки, які знаходяться по вулиці Леніна, 5, у с. Серебрія, Могилів-Подільського району, Вінницької області у жовтні 2010 року було передано у власність ПП "ТАУ-Поділля", що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру по земельним ділянкам (а.с. 47-49).

Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:05:0064, яка знаходиться по вулиці Пушкінська, 74-а, м. Могилів-Подільський Вінницької області то зазначена земельні ділянка була продана на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить боржнику ПП "Джерело" 26 червня 2012 року (а.с. 54).

Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :00:05:0064, яка знаходиться по вулиці Пушкінська, 74-а, м. Могилів-Подільський Вінницької області належить ТОВ "Дукат" (а.с 45).

Таким чином, суд звертає увагу представника позивача на те, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та безпосередньо землекористувачі, а орендної плати - орендарі земельних ділянок, оскільки земельні ділянки не належать на праві власності ПП "Джерело", що підтверджується матеріалами справи останнє немає сплачувати земельний податок.

Завданням адміністративного судочинства згідно з положеннями частини 1 статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна