Справа № 201/3228/17(2-а/201/115/2017)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
25 травня 2017 рокусправа № 201/3228/17(2-а/201/115/2017)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.
суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.
за участю секретаря судового засідання: Спірічеві Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2017 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.
Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що обставини, зазначені в постанові відповідача № 458 від 20 лютого 2017 року знайшли своє підтвердження, що стало підставою для відмови в задоволенні позову.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову, якою задовольнити позов у повному обсязі. Посилається на те, що відповідачем допущені порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності, натомість суд першої інстанції не звернув на це увагу.

В запереченнях на апеляційну скаргу зазначено, що позивач одержав відстрочку у зв`язку з навчанням. При цьому, особи, що одержали відстрочку від призову для продовження навчання підлягають обліку нарівні із усіма призовниками до досягненню ними 25-річного віку. Однак, ОСОБА_1 не з`явився до військового комісаріату для постановки на військовий облік. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суду пояснив, що він звертався до військового комісаріату для одержання закордонного паспорту. Вважає, що військовим комісаріатом він не розшукувався.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Суду пояснив, що позивач не звертався до військового комісаріату для постановки на військовий облік. Звернення до військового комісаріату для видачі закордонного паспорту не є зверненням для постанови на військовий облік. Тому позивач порушив приписи законодавства за що і був притягнутий до адміністративної відповідальності. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, 20 лютого 2017 року військовим комісаром Соборного РВК м. Дніпро полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 458 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідно до якої ОСОБА_1 своєчасно не з`являвся до військкомату, не надав особисті дані щодо освіти, місця роботи, своєчасно не став на військовий облік військовозобов`язаних запасу. Зазначеною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст. 210 КУпАП та накладено штраф у сумі 119 грн.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», КУпАП

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу статей 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В порядку ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Слід зазначити, що статтею 210 КУпАП встановлена відповідальність за порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що пунктом 10 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призовники та військовозобов`язані в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про це орган, де вони перебувають на військовому обліку.

Пунктом 2 ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» встановлено, що районні (міські) військові комісаріати зобов`язані під час проведення приписки до призовних дільниць, призову на строкову військову службу та проходження зборів ознайомити громадян України з їх правами та обов`язками згідно з вимогами цього Закону.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач під час постановки на військовий облік призовників та отримання посвідчення про приписку до призовної дільниці був попереджений про відповідальність за порушення Правил військового обліку та адміністративна відповідальність, про що свідчить його особистий підпис.

Згідно матеріалів справи Рішенням призовної комісії позивачу була надана відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти відповідно до п. 8 ст. 17 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» до 30 червня 2011 р.

Відповідно до довідки від 01.12.2011 р. № 1860. що міститься в особовій справі позивача Придніпровської державної академії будівництва та архітектури він в 2011 році вступив до аспірантури. Рішенням призовної комісії позивачу була надана відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти відповідно до п. 8 ст. 17 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» до 11 грудня 2013 pоку, тобто до досягнення останнім 25-річного віку.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що починаючи з 01 липня 2011 року та по теперішній час позивач не надав до Соборного районного військового комісаріату жодних документів, які б підтверджували отримання ним освіти та закінчення аспірантури, за для здобуття яких йому надавалась відстрочка від призову на строкову військову службу, а також вчасно (по досягненню 25-річного віку) не встав на облік військовозобов`язаних. Отже, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач порушив правила військового обліку.

Також колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності таке: відповідно до статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через 2 місяці з дня його виявлення. Триваючими визначаються правопорушення, є такі, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Тому посилання позивач про винесення відповідачем постанови про адміністративне правопорушення після спливу встановленого законом строку є безпідставним.

Згідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції встановив, що постанова по справі про адміністративне правопорушення складена уповноваженою особою з додержанням вимог законодавства, з чим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак