Справа № 804/1661/17
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2017 р. Справа № 804/1661/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОСФЕРА ДНІПРО" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення, -
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки акту перевірки щодо не підтвердження реальності здійснення операцій з придбання товару та послуг у ТОВ «Савекс», ТОВ «ДОРНЕС», ТОВ «ТРЕНД ФАКС», ТОВ «БЕРГЕН АЛЬЯНС», ТОВ «Комбуд-Еко 77», ТОВ «Спецінвестленд», ТОВ «Сайленс Прайм», ТОВ «Манторг» є хибними та необґрунтованими, а винесене на підставі таких висновків оскаржуване податкове повідомлення-рішення - протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Представник позивача подав заяву про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача проти позову заперечував, подав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких повністю продублював зміст акту перевірки.
Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та те, що позивач просив про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОСФЕРА ДНІПРО» зареєстровано 23.05.2015 р., станом на час проведення перевірки перебувало на податковому обліку в ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
За результатами перевірки 27.12.2016 року складено акт №2189/04-66-14/39706704, у висновку якого зазначено про встановлення порушень п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження ТОВ «ЕКОСФЕРА ДНІПРО» податку на додану вартість на загальну суму 3 585 178,49 грн., в тому числі: за березень 2016 року -660 898,66 грн., травень 2016 року 693 490,35 грн., червень 2016 року 689 213,82 грн., серпень 2016 року 767 032,52 грн., вересень 2016 року 720 051,55 грн.
На підставі вказаного акту 18.01.2017 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про збільшення ТОВ «ЕКОСФЕРА ДНІПРО» суми грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» за основним платежем 3 585 178,49 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 792 589,25 грн.
Правомірність винесеного Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Порядок оподаткування податком на додану вартість визначений розділом V Податкового кодексу України.
Статтею 198 ПК України передбачено право платників податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, яким є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду (п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України).
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Отже, зі змісту норм Податкового кодексу України вбачається, що необхідним первинним документом, який дає право платнику податків на формування податкового кредиту, є належним чином оформлена податкова накладна.
Згідно з інформаційним листом Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини:
- рух активів у процесі здійснення господарської операції.
- установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції.
- установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Також, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що зазначено в іншому листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11).
Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до п. 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з п. 2.4 Наказу №88 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб'єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.
Із змісту статті 9 цього Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» також вбачається, що первинні документи обов'язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірені обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а також обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, зокрема шляхом установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ ЕКОСФЕРА ДНІПРО та ТОВ Савекс було укладено договір від 01.03.2016 року №2016/03/01. Згідно актів наданих послуг від 31.03.2016 року № 7, 9, 10, 11, 12, 13 на підставі вищевказаного договору було надано послуги з прибирання прибудинкової території в березні 2016 року на загальну суму 1122945,04 грн., у т.ч. ПДВ 187157,52 грн. 31.03.2016 року були сплачені грошові кошти ТОВ Савекс за надані послуги, що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача на суму 822852,00 грн.
Також, між ТОВ ЕКОСФЕРА ДНІПРО та ТОВ Савекс було укладено договір від 01.03.2016 року №2016/03/02. Згідно актів наданих послуг від 31.03.2016 року № 1, 2, 3, 4, 5, 6 на підставі вищевказаного договору було надано послуги з вивозу негабаритного сміття та утилізації в березні 2016 року на загальну суму 1976988,00 грн., у т.ч. ПДВ 329498,00 грн.
Крім того, між ТОВ ЕКОСФЕРА ДНІПРО та ТОВ Савекс було укладено договір від 01.03.2016 року №2016/03/03. Згідно актів наданих послуг від 31.03.2016 року № 2, 3, 4, 5, 6, 14 на підставі вищевказаного договору було надано послуги з обрізки дерев, дробарки та утилізації в березні 2016 року на загальну суму 865458,80 грн., у т.ч. ПДВ 144243,14 грн. 13.04.2016 року були сплачені грошові кошти ТОВ Савекс за надані послуги, що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача на суму 152360,00 грн.
Також, між ТОВ ЕКОСФЕРА ДНІПРО та ТОВ Дорнес було укладено договір від 01.05.2016 року №2016/05-01. Згідно актів наданих послуг від 31.05.2016 року № 148, 159, 152, 157, 147, 154, 153, 149, 156, 155, 162, 151, 150, 158, 160, 161 на підставі вищевказаного договору було надано послуги з покосу трави в травні 2016 року на загальну суму 3751300,00 грн., у т.ч. ПДВ 625216,66 грн. 13.06.2016 року, 14.06.2016 року, 15.06.2016 року, 16.06.2016 року,01.07.2016 року, 19.07.2016 року були сплачені грошові кошти ТОВ Дорнес за надані послуги, що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача на суму 840730,00 грн.
Також, між ТОВ ЕКОСФЕРА ДНІПРО та ТОВ Берген Альянс було укладено договір від 01.06.2016 року №2016/06/01. Згідно актів наданих послуг від 30.06.2016 року № 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43 на підставі вищевказаного договору було надано послуги з покосу трави в червні 2016 року на загальну суму 4018100,44 грн., у т.ч. ПДВ 669683,41 грн. 11.07.2016 року, 12.07.2016 року, 13.07.2016 року, 03.08.2016 року були сплачені грошові кошти ТОВ Берген Альянс за надані послуги, що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача на суму 780860,00 грн.
Також, між ТОВ ЕКОСФЕРА ДНІПРО та ТОВ Сайленс Прайм було укладено договір від 01.08.2016 року №2016/08/01. Згідно актів наданих послуг від 31.08.2016 року № 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90 на підставі вищевказаного договору було надано послуги з покосу трави в серпні 2016 року на загальну суму 4004991,14 грн., у т.ч. ПДВ 667498,52 грн. 14.09.2016 року були сплачені грошові кошти ТОВ Сайленс Прайм за надані послуги, що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача на суму 400499,11 грн.
Також, між ТОВ ЕКОСФЕРА ДНІПРО та ТОВ Манторг було укладено договір від 01.09.2016 року №3009/2016/1. Згідно актів наданих послуг від 30.09.2016 року № 91, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108 на підставі вищевказаного договору було надано послуги з покосу трави в серпні 2016 року на загальну суму 4086699,35 грн., у т.ч. ПДВ 681116,55 грн. 13.10.2016 року, 19.10.2016 року, 24.10.2016 року, 28.10.2016 року були сплачені грошові кошти ТОВ Манторг за надані послуги, що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача на суму 1346278,94 грн.
Також, між ТОВ ЕКОСФЕРА ДНІПРО та ТОВ Комбуд-Еко 77 було укладено договір від 23.05.2016 року №23/1. Згідно актів наданих послуг від 02.06.2016 року № 1, від 13.06.2016 року № 2, від 17.06.206 року № 3, від 24.06.2016 року № 4, від 30.06.2016 року № 5, від 06.07.2016 року № 6, від 14.07.2016 року № 7, від 19.07.2016 року № 8, від 26.07.2016 року № 9, від 02.08.2016 року № 10, від 09.08.2016 року № 11, від 16.08.2016 року № 12, від 23.08.2016 року № 13, від 31.08.2016 року № 14, від 05.09.2016 року № 15, від 12.09.2016 року № 16, від 20.09.2016 року № 17, від 03.10.2016 року № 18 на підставі вищевказаного договору було надано послуги з покосу трави сорної та карантинної рослинності в червні, липні, серпні та вересні 2016 року на загальну суму 1430232,50 грн., у т.ч. ПДВ 238372,08 грн. 02.06.2016 року, 03.06.2016 року, 13.06.2016 року, 15.06.2016 року, 16.06.2016 року, 01.07.2016 року, 13.07.2016 року, 19.07.2016 року, 26.07.2016 року, 03.08.2016 року, 10.08.2016 року, 22.08.2016 року, 23.08.2016 року, 26.08.2016 року, 06.09.2016 року, 12.09.2016 року, 21.09.2016 року, 05.10.2016 року, 10.10.2016 року, 24.10.2016 року, 02.11.2016 року, 22.11.2016 року, 24.11.2016 року та 10.12.2016 року були сплачені грошові кошти ТОВ Комбуд-Еко 77 за надані послуги, що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача на суму 1323906,15 грн.
З акту перевірки № 2189/04-66-14/39706704 від 27.12.2016 року вбачається, що вищенаведені висновки перевірки обґрунтовані:
1. в актах виконання послуг не зазначено місце складення акту та не зазначено на яких об'єктах надавались послуги; відсутні прізвище та посада особи, яка склала акти, тобто не зазначено осіб, відповідальних за здійснення господарської операції;
2. у рахунках на сплату не зазначено ПІБ осіб, відповідальних за здійснення господарської операції, наявна заборгованість перед контрагентами;
3. стан контрагентів-постачальників на час перевірки 0(платник податків за основним місцем обліку); види діяльності - неспеціалізована оптова торгівля; інформація про чисельність працівників та основні засоби відсутня;
4. відсутність трудових ресурсів.
На підтвердження правомірності формування сум податкового кредиту, а також реальності господарських операцій з контрагентами (придбання послуг покосу трави (сорної і карантинної рослинності), послуг з вивозу негабаритного сміття та утилізації), за взаємовідносинами з якими сформовані суми податкового кредиту - ТОВ «Савекс», ТОВ «ДОРНЕС», ТОВ «ТРЕНД ФАКС», ТОВ «БЕРГЕН АЛЬЯНС», ТОВ «Комбуд-Еко 77», ТОВ «Спецінвестленд», ТОВ «Сайленс Прайм», ТОВ «Манторг» позивачем надані наступні документи первинного обліку, копії яких залучені до матеріалів справи: договори, додаткові угоди до договорів, специфікації до договорів, рахунки-фактури, акти надання послуг, податкові накладні.
Судовим оглядом наданих перелічених первинних документів, що виступили підставою внесення відповідних записів до документів бухгалтерського та податкового обліку, встановлено, що вони в повній мірі відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тобто містять: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
З матеріалів справи судом встановлено, що надані ТОВ «Савекс», ТОВ «ДОРНЕС», ТОВ «ТРЕНД ФАКС», ТОВ «БЕРГЕН АЛЬЯНС», ТОВ «Комбуд-Еко 77», ТОВ «Спецінвестленд», ТОВ «Сайленс Прайм», ТОВ «Манторг» послуги були надані на виконання договірних зобов'язань за договорами, укладеними з ТОВ «ЕКОСФЕРА ДНІПРО».
Суд зазначає, що окремі недоліки первинних документів, про які йдеться в акті перевірки, не є достатньою підставою для визнання господарських операцій такими, що реально не відбулися.
Також, посилання відповідача в акті перевірки на ту обставину, що в актах наданих послуг позивача з контрагентами ТОВ «Савекс», ТОВ «ДОРНЕС», ТОВ «ТРЕНД ФАКС», ТОВ «БЕРГЕН АЛЬЯНС», ТОВ «Комбуд-Еко 77», ТОВ «Спецінвестленд», ТОВ «Сайленс Прайм», ТОВ «Манторг» та в рахунках на сплату відсутні ПІБ відповідального за здійснення господарської операції та правильність її оформлення, місце складання акту надання послуг, не приймається до уваги судом, оскільки це не може свідчити про нереальність господарських операцій. Крім того, до кожного акту надання послуг наявні звіти, в яких зазначена адреса надання послуг.
Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що відповідно до інформаційних баз даних ДФС України на підприємстві «Манторг» рахується один директор, що свідчить про неможливість фактичного надання послуги наявним трудовим і матеріальним ресурсом, виходячи із специфіки та задекларованого обсягу надання послуг, оскільки чинними законодавством чітко не регламентовано обовязкова кількість необхідних ресурсів для здійснення тієї чи іншої діяльності. Відповідачем не зазначено стосовно того, яка кількість працюючих осіб достатня для такого виду діяльності, за яким було надано послуги контрагентом позивача. В залежності від специфіки виду діяльності підприємство у разі виникнення такої потреби може залучити до виконання роботи інших осіб з наявними ресурсами визначеного обсягу і структури.
Зазначаючи про відсутність реального факту придбання послуг у вище наведених контрагентів ТОВ «ЕКОСФЕРА ДНІПРО» відповідачем не враховано наступне. По-перше, згідно з ч.1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаним судом недійсним (презумпція правомірності). Єдиною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, встановлена законом, По-друге, правочини, які вчинені без наміру створення правових наслідків, що обумовлені ними, визначаються законом як фіктивні (ст.234 ЦК України). Недійсність фіктивних правочинів, тобто встановлення факту відсутності наміру створити правові насідки, а отже реально здійснити господарську діяльність, визначається тільки судом. Рішення суду про визнання правочинів між позивачем та його контрагентами недійсними контролюючим органом до суду не надано.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в обґрунтування правомірності винесення ним спірного податкового повідомлення-рішення посилається на податкову інформацію відносно контрагентів позивача.
Однак, суд вважає безпідставними посилання відповідача на такі дані, оскільки вказана обставина не є безумовною підставою для висновку про порушення позивачем податкового законодавства, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від знаходження його за юридичною адресою, фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.
Статтею 4 Податкового кодексу України серед основних засад податкового законодавства України визначено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
У зв'язку із цим презюмується, що дії та рішення платника податків вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника - достовірними.
При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог до оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, які свідчать про обізнаність платника податків про зазначення його контрагентами недостовірних відомостей.
Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватися на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування таких обставин.
Проте, під час розгляду справи відповідачем таких доказів суду надано не було.
Цей висновок також підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Інтерсплав проти України» (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), які відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.
Таким чином, судом не встановлено жодного фактичного порушення позивачем вимог вищенаведених норм податкового законодавства, яке б позбавляло його права на податковий кредит та формування валових витрат за спірними операціями з ТОВ «Савекс», ТОВ «ДОРНЕС», ТОВ «ТРЕНД ФАКС», ТОВ «БЕРГЕН АЛЬЯНС», ТОВ «Комбуд-Еко 77», ТОВ «Спецінвестленд», ТОВ «Сайленс Прайм», ТОВ «Манторг». Натомість встановлено, що податкові накладні видані особами, які на час їх видачі були зареєстровані платниками податку на додану вартість та дієздатними юридичними особами. За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об'єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення постачальниками товару (послуг) податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на податковий кредит.
Отже, відповідачем не наведено доводів та доказів тому, що позивач діяв без належної обачності та був обізнаним про допущення його контрагентами певних порушень законодавства при створенні підприємства чи веденні господарської діяльності, як не доведено і факту наявності порушення позивачем положень п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «ЕКОСФЕРА ДНІПРО» занижено податок на додану вартість на загальну суму 3 585 178,49 грн., про яке зазначено у висновку акту перевірки.
Оскільки судом досліджені наявні первинні документи та встановлено реальність господарських операцій з вказаними контрагентами та дотримання позивачем спеціальних вимог законодавства щодо документального підтвердження сум податкового кредиту, реальність спірних господарських операцій підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про те, що фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують як здійснення господарської діяльності між позивачем та його контрагентами так і правомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи, що судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, судові витрати слід розподілити відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОСФЕРА ДНІПРО» до Головного управління ДФС у Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) ОСОБА_1