Справа № 2-а-3682/2011
Суддя: Іванюта Т. Є.
Дата ухвалення: 2011-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2-а-3682/11
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2011 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі: головуючого судді - Іванюта Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, старшого інспектора ДПС 3 взводу БДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області на постанову в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

позивач просить скасувати постанову серії СВ 1 № 025440 від 14 лютого 2011 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень та винести постанову, згідно якої адміністративну справу відносно нього провадженням закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що згідно постанови серії СВ 1 № 025440 по справі про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2011року винесеної старшим інспектором дорожньо - патрульної служби 3 взводу БДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за як ніби - то вчинене ним адміністративне правопорушення яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, яке виразилося в тому, що 14 лютого 2011 року о 17 годині 40 хвилин він, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Київській в м. Прилуки здійснив зупинку транспортного засобу ближче ніж за 10 метрів до пішохідного переходу чим порушив п. 15.9 ПДР України, допустивши порушення, на думку інспектора ДАІ, ч.І ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КупАП).

14 лютого 2011 року працівником ДАІ складений на нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова серії СВ 1 № 025440 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. На його думку є незаконною з наступних підстав.

Непогоджуючись з працівником ДАІ що до дійсних дорожніх обставин та обстановки на місці його вимушеної зупинки ( цілковитого покриття вулиці льодом, відсутність видимої дорожньої розмітки « зебра », відсутність дорожнього знаку « Пішохідний перехід », наявніть екстренно зупинившогося транспортного засобу, що рухався попереду, через створення йому аварійної ситуації автомобілем що виїхав справа з другорядної дороги, підїзд з тильної сторони впритул до його автомобіля патрульного автомобіля ДАІ та позбавлення його можливості маневру обїзду автомобіля, що стояв попереду нього), а відтак допущення ним умисного порушення ПДР він апелював до нього, про те це не вплинуло.

Посадовою особою ДАІ, приймаючи рішення, взято за основу лише своє бачення ситуації, без врахування дійсних обставин та дорожньої обстановки, в порушення вимог статті 280 КупАП, коли орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем було складено протокол без будь - яких підтверджуючих документів та свідків, які могли підтвердити порушення ним вимог правил дорожнього руху, тобто на власний розсуд інспектором ДПС був складений протокол без підтверджуючих даних.

Також протокол не підписаний свідками, які б могли підтвердити його вину чи спростувати його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення. Фотофіксація вказаного правопорушення посадової особою не здійснювалася.

Незважаючи на наявні в нього права визначені у вказаній статті 268 КУпАП, що до користування при розгляді справи юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, посадовою особою МВС України не було прийнято до уваги того факту, що при розгляді справи в службовому автомобілі ДАІ по вул. Київській в м. Прилуки він не міг реально скористатися вказаним своїм правом. Його клопотання про перенесення часу розгляду справи посадовою особою задоволені небу ли.

Відповідач в судове засідання не зявився та про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, заперечень на позов, з посиланням на відповідні докази, у визначений судом строк, до суду не подав,

Вислухавши позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутність відповідача за наявними матеріалами та за необхідне заявлений позов задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

14 лютого 2011 року старшим інспектором дорожньо - патрульної служби З взводу БДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 на позивача ОСОБА_1 протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Постановою серії СВ 1 № 025440 по справі про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2011 року, вказаною вище посадовою особою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як ніби - то за вчинене ним адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., яке виразилося в тому, що 14 лютого 2011 року о 17 годині 40 хвилин він, він, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Київській в м. Прилуки здійснив зупинку транспортного засобу ближче ніж за 10 метрів до пішохідного переходу чим порушив п. 15.9 ПДР України, допустивши порушення, чим порушив п. 15.9 ПДР України, чим порушив, на думку інспектора ДАІ, частину 1 ст. 122 КупАП.

Стаття 1 КУпАП диспозитивно встановлює, що завданням КУпАП є: охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України,прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, і запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 7 КУпАП встановлює, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення становить систему правовідносин, які складаються на основі процесуальної діяльності органів, уповноважених розглядати індивідуальні адміністративні справи з приводу притягнення до адміністративної відповідальності осіб, у діях яких є ознаки адміністративного правопорушення.

Основними завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з'ясування обставин кожної справи; вирішення її в точній відповідності із законом.

Перегляд постанови у справі про адміністративне правопорушення є важливою гарантією захисту прав, свобод та інтересів особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Перегляд постанови - це форма перевірки законності та обґрунтованості прийнятого рішення, виправлення помилок і недоліків у роботі органів адміністративної юрисдикції, в тому числі і суду.

Перегляд постанови може бути здійснено в порядку - подання скарги особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

КУпАП України визначає ряд доказів, що можуть бути покладенні в основу винесення постанови у справі, а саме: показання свідків, показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, документи.

Відкриття справи є початковою стадією провадження у справах про адміністративні правопорушення. Виходячи з теорії процесу, приводами для порушення справи слід вважати одержання уповноваженими особами будь - якої інформації про діяння, що мають ознаки проступку.

Всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи потребує від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Вирішення справи в точній відповідності із законом потребує від уповноваженого органу (посадової особи): розгляд справи відповідно до власної компетенції, в установлені строки і за місцем розгляду справи, згідно із законом, що передбачає адміністративну відповідальність.

Підставами для відкриття справи є наявність правопорушення та його склад, які мають певні ознаки.

Стаття 9 КУпАП розкриває загальне поняття адміністративного правопорушення і його ознаки - протиправність, винність, караність. Інші статті Загальної частини КУпАП визначають його склад: обєкт, обєктивну сторону, субєкт та субєктивну сторону.

Адміністративне правопорушення це конкретне діяння (факт, явище, подія), що відбулося (мало місце) у реальній дійсності.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Єдиною матеріальною підставою порушення адміністративної справи є склад адміністративного правопорушення, що прямо передбачено ст.247 КУпАП, яка передбачає обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення визнає відсутність у діянні складу (сукупності суб'єктивних і об'єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключає провадження у справах про адміністративні правопорушення. Це рівнозначно визнанню того, що діяння без таких ознак не є проступком.

Ст. 251 КУпАП визначає ряд доказів, що можуть бути покладенні в основу винесення постанови у справі, а саме: показання свідків, показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, документи.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадові особі) або у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно приписів п.2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішується адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

З огляду на викладене, суди повинні визначати територіальну підсудність вказаних справ відповідно до частини другої статті 19 КАС України, за правилами якої такі адміністративні справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до ч.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 року № 2 до правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб адміністративної відповідальності, які прийнятті субєктами владних повноважень (крім суду) та рішення державних виконавців чи / або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час здійснення ними виконавчого провадження.

Провадження у справах про адміністративне правопорушення базується на визначених принципах, серед яких є презумпція невинності, право на захист, зясування обєктивності істини у справі та інші.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено в установленому законом порядку.

З цього випливає, що тягар доведення провини покладається на інспектора ДАІ, який виніс постанову про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право подавати докази.

Під час розгляду таких справ необхідно засовувати обєктивну істину у справі, тобто необхідно зобовязати досліджувати всі обставини і їхні взаємозвязки, в тому числі виключати однобічний, упереджений підхід до вирішення справи.

Доказом невинності позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, яке зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2011 року суд вважає той факт, що відповідачем не надано інших доказів, що передбачені нормами КУаАП, а тому інспектор не довів вчинення нею адміністративного правопорушення.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази, що давали б можливість суду зробити висновки про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому дана постанова серії СВ 1 № 025440 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. є незаконною і підлягає скасуванню за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, оскільки не доведено що позивач вчинив порушення вимог п. 15.9 Правил дорожнього руху України підлягає та провадження по справі необхідно закрити.

Відповідно до ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 158,159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, п. 2.2 «Інструкції з організації провадження та діловодства у правах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом Міністерства

Внутрішніх справ України від 22.10.2003 року № 1217, Правилами дорожнього руху України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПО СТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до старшого інспектора дорожньо - патрульної служби 3 взводу БДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 на постанову в справі про адміністративні правопорушення - задовольнити.

Визнати дії старшого інспектора дорожньо - патрульної служби 3 взводу БДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, що до притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 неправомірними.

Постанову СВ 1 № 025440 від 14 лютого 2011 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати та провадження по справі закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: