Справа № 340/144/17
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5925/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Косівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 07 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Косівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 у березні 2017 року звернулася з позовом в суд до Косівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з уточненням позовних вимог просила зобовязати відповідача зробити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації з 16.04.2014 року.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що, відмовляючи в здійсненні відповідного перерахунку призначеної пенсії, відповідач неправомірно вказав, що матеріальна допомога та допомога на вирішення соціально-побутових питань є одноразовою виплатою та не є складовою заробітної плати, а тому вважає, що відповідач неправильно розтлумачив норми статті 33 Закону України «Про державну службу».

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 07 квітня 2017 року в справі №340/144/17 адміністративний позов було задоволено частково починаючи з 01 березня 2017 року.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Косівським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 07 квітня 2017 року в справі №340/144/17 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт виходив із того, що матеріальна допомога є одноразовою виплатою та не є складовою заробітної плати у розумінні статті 33 Закону України «Про державну службу», що унеможливлює її врахування при здійсненні перерахунку пенсії позивачу.

Сторони по справі в судове засідання не зявились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (далі Закон № 3723-XII) (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» (далі Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13.

З огляду на наведене, в задоволенні апеляційних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Косівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 07 квітня 2017 року в справі №340/144/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4