Справа № 804/6709/16
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2017-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2017 р. Справа № 804/6709/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКононенко О. В.
при секретаріТонояні А.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет Пак» до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем при проведенні перевірки протиправно встановлено нереальність проведення господарських операцій з Приватним підприємством «Террастрой-Д» у січні 2015 року, однак контролюючим органом в акті перевірки використано необґрунтовані дані, а також суб'єктивні припущення, які не мають підтверджуючих доказів та належного обґрунтування.
Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, підтримав позицію викладену у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні проси в задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та на підставі наказу №130 від 08.04.2015 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет Пак» з питань взаємовідносин з контрагентами Товариством з обмеженою відповідальністю «ИНТА», Товариством з обмеженою відповідальністю «Ніка Друк», Приватним підприємством «Террастрой-Д» за січень 2015 року.
За результатами перевірки 27.04.2015 року складений акт № 94/223/32952480, у висновку якого зазначено, що встановлено порушення пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України по операціях по ланцюгу постачання Приватного підприємства «Террастрой-Д» в січні 2015 року, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму ПДВ 527657,34 грн. у січні 2015 року.
В акті перевірки зазначено, що у січні 2015 року позивач мав господарські відносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «Террастрой-Д» відповідно до договорів поставки від 02.06.2014 року № 020614ПП та від 19.01.2015 року № ПП-190115.
В обґрунтування висновку про нереальність господарських операцій позивача з Приватним підприємством «Террастрой-Д» податковим органом зазначено наступне:
- згідно реєстру податкових накладних зареєстрованих Приватним підприємством «Террастрой-Д» у січні 2051 року відсутній «поліпропілен»;
- «поліпропілен» не виробляється в межах України, а в наданих до перевірки податкових та видаткових накладних отриманих від Приватного підприємства «Террастрой-Д», не вказано код УКТ ЗЕД, крім цього Приватне підприємство «Террастрой-Д» не здійснювало експортні та імпортні операції;
- в наданих до перевірки ТТН на перевезення товару від постачальника ПП
«Террастрой-Д» зазначено «пункт навантаження - м. Дніпропетровськ, пров. Добровольців, б. 12, оф. 2» , тобто податкова адреса постачальника, враховуючи, що загальна вага відвантаженого товару на підприємство ТОВ «Паритет Пак» становить: 132434,14 кг, знаходження такого тоннажу «поліпропілену» на податковій адресі є неможливим, в зв'язку з чим неможливо дослідити фактичне місце завантаження товару;
- в наданих на перевірку сертифікатах якості від 23.03.2015 року № б/н не вказано виробника товару, країну походження товару, опису товару, кількість товару, найменування органу, який видав сертифікат;
- від ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська отримано узагальнену податкову інформацію «Про неможливість проведення перевірки ПП «Террастрой-Д» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року»
Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.
З наведеного слідує, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку (зокрема, податковими накладними).
Також варто наголосити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами покладається на платника, адже саме він виступає суб'єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об'єкт оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат.
Крім того, пунктом 2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р., встановлено, що первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціальних форм, затверджених міністерствами та відомствами України.
Суд вважає, що висновки викладені в акті перевірки є хибними, а реальність виконання господарських операцій позивача з Приватним підприємством «Террастрой-Д» у січні 2015 року підтверджується з огляду на наступне.
В акті перевірки податковим органом дослідженні первині документи складені позивачем та Приватним підприємством «Террастрой-Д» при поставці товару за договорами від 02.06.2014 року № 020614ПП та від 19.01.2015 року № ПП-190115, а саме: податкові накладні, ТТН, оборотно-сальдові відомості.
24.12.2015 року старшим слідчим першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві Перепелицею С.С. були вилучені первинні документи щодо взаємовідносин з Приватним підприємством «Террастрой-Д», що підтверджується описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді.
Про наявність будь-яких недоліків у первинних документах наданих позивачем до перевірки, крім сертифікатів якості, податковим органом не зазначено.
Надаючи оцінку доводам відповідача щодо непідтвердження спірних операцій зазначеним в акті перевірки, суд зазначає, що вони ґрунтуються на тому, що:
- Приватне підприємство «Террастрой-Д» не є виробником поліпропілену, а при дослідженні ланцюга постачання товару
«Пропілен А4-7ІК» встановлено відсутність придбання даного товару по ланцюгу постачання в січні 2015 року;
- неможливо дослідити фактичне місце завантаження товару;
- в наданих на перевірку сертифікатах якості від 23.03.2015 року № б/н не вказано виробника товару, країну походження товару, опису товару, кількість товару, найменування органу, який видав сертифікат;
- від ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська отримано узагальнену податкову інформацію «Про неможливість проведення перевірки ПП «Террастрой-Д» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року».
Суд звертає увагу на те, що порушення контрагентом позивача законодавства тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цього платника. Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товарів (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише відсутністю у контрагента платника податку основних засобів та нематеріальних активів, адже підприємство не позбавлено права залучати матеріально-технічні ресурси для здійснення господарської діяльності.
Факт порушення контрагентами своїх податкових зобов'язань може бути підставою для висновку про необґрунтованість заявлених платником податку вимог про надання податкової вигоди - відшкодування ПДВ з державного бюджету, якщо податковий орган доведе, зокрема, що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з податковою вигодою, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, зокрема й у випадках, коли такі операції здійснюються через посередників.
А відтак, за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.
Окрім того, слід звернути увагу на те, що Вищий адміністративний суд України в своєму листі від 02.06.2011р. №742/11/13-11 висловив позицію з приводу того, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні лише відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Щодо недоліків наданих до перевірки сертифікатів якості від 23.03.2015 року № б/н, суд зазначає, що ці сертифікати були надані позивачу Приватним підприємством «Террастрой-Д».
Також суд зазначає, що помилки у оформлені документів не можуть слугувати підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет Пак» до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 10 січня 2017 року

Суддя О.В. Кононенко