Справа № 596/381/17
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/381/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2017 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду судді Лисюк І.О.

за участю секретаря Федорів О.П.,

представника позивача адвоката Книша Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача Управління соціального захисту населення Гусятинської райдержадміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. Просить визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку щорічної одноразової допомоги до 05 травня у розмірі встановленому ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2016 рік та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити недоплачену суму у розмірі 4730 грн. щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком визначеної ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування адміністративного позову посилається на те, що позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України. Згідно із вимогами ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій повинна щорічно, до 05 травня, виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виплату якої здійснюють органи соціального захисту населення через відділення зв'язку, або через установи банків: пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Проте, відповідач Управління праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної адміністрації у 2016 році неправомірно виплатив позивачу таку грошову допомогу в меншому розмірі, ніж визначено цим Законом.

Тому позивач звернувся до Управління із заявою про нарахування та виплату невиплаченої частини одноразової грошової допомоги в сумі 4 730 гривень. У відповіді на звернення сторона відповідача відмовила позивачу у доплаті допомоги, посилаючись на положення постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги».

Позивач вважає, що норми вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України звужують обсяг встановлених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" прав та пільг учасників бойових дій, а також не відповідають Конституції України.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Книш Р.В. підтримав позов в повному обсязі з мотивів, викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що позивач дізнався про порушення свого права з моменту отриманням відповіді Управління праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної адміністрації, яку він розцінює як відмову в перерахунку щорічної одноразової допомоги до 05 травня у розмірі встановленому ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2016 рік.

Представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, клопотав про розгляд справи у відсутності представника відповідача. На стадії попереднього судового засідання від відповідача надійшло заперечення на позовну заяву, з якого вбачається, що управління позову не визнає, просить відмовити в його задоволенні з огляду на наступне. Статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено щорічно до 5 травня виплачувати ветеранам війни, учасникам бойових дій та особам, на яких поширюється чинність цього Закону, разову грошову допомогу у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. У 2016 році порядок виплати такої грошової допомоги та її розміри визначено постановами Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України ««Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» та від 29.04.2016 року № 320 «Про збільшення розмірів щорічної разової грошової допомоги до 5 травня деяким категоріям громадян». Позивач, будучи учасником бойових дій, як суб'єкт отримання вказаної допомоги одержав таку допомогу в 2016 році в сумі 920 гривень, а тому в управління не було підстав для її виплати у більшому розмірі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 03 серпня 2015 року Управлінням особового складу штату командування Сухопутних військ (а.с.4). На підставі зазначеного посвідчення позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, у зв'язку з чим, на нього поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» N 3551-XII від 22.10.1993 року.

Як слідує із змісту довідки управління праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної адміністрації №05-32/1425 від 02 червня 2017 року, позивач отримав щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2016 рік у розмірі 920 гривень 29.04.2016 року. З заявою до управління щодо нарахування та виплати невиплаченої частини грошової допомоги звернувся 09 лютого 2017 року.

Зазначені обставини підтверджуються також копіями заяви позивача до управління праці та соціального захисту населення щодо нарахування та виплати допомоги, списку № 1 на виплату громадянам України з числа учасників бойових дій, звільнених з лав Збройних сил, супровідного опису до відомостей на виплату разової грошової допомоги.

Як встановлено, слідує із змісту відповіді Управління праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільській області №05-32/400 від 16.02.2017 року, вимогу щодо перерахунку виплаченої разової грошової допомоги до 05 травня не виконано, виплату допомоги здійснено у розмірі 920 грн. відповідно до постанови КМУ від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Зазначені дії відповідача суд вважає правомірними виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Законом України від 28.12.2014 № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (далі - Закон № 79-VIII), який набув чинності 01.01.2015, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким передбачено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Із набуттям чинності Закону № 79-VIII, Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), учасникам бойових дій у розмірі 920 грн.

У рішенні Конституційного Суду України від 25.01.2012р. №3-рп/2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Крім того, Конституційний Суд України в п. 3 мотивувальної частини рішення № 4-зп від 03 жовтня 1997 року у справі набуття чинності Конституцією України зазначив про те, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом ч. 3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на всій території України.

На час розгляду справи норми Закону України № 79-VIII у встановленому порядку такими, що не відповідають Конституції України не визнані.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Також суд враховує те, що згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі про Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державі, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Конституційний Суд України в рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Невід'ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави. Одним із таких органів є Кабінет Міністрів України, який згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що нарахування та виплата одноразової грошової допомоги до 5 травня 2016 році відповідачем здійснена правомірно та в розмірах, визначених Постановою КМУ №141, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись Законом України «Про Державний бюджет на 2016 рік», Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Бюджетним Кодексом України, ст. 7-9, 11, 69-71, 159-160, 183-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Гусятинської районної до управління праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:підпис

Згідно з оригіналом.

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк