Справа № 545/1203/17
Суддя: Путря О. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/1203/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2017 р. Суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання протиправним рішення сільської ради, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ковалівської сільської ради про визнання протиправним та часткове скасування рішення 12-ої сесії 5-ого скликання Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 28.01.2008 року « Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки в частині адреси земельної ділянки с. Ковалівка, вул. Макаренка, Ковалівської сільської ради, Полтавського району », часткове скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 35949 від 10.06.2008 року, виданного ОСОБА_1 на підставі рішення 12 сесії 5-ого скликання Ковалівської сільської ради Полтавського району та області від 28.01.2008 р. в частині « план меж земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0037 », зобов`язання Ковалівської сільської ради Полтавського району із земель комунальної власності виділити позивачу рівнозначну земельну ділянку за кадастровим номером :01:006:0037, площею 0,1799 га та земельну ділянку, площею 0,18 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах населенного пункту с. Ковалівка для її безоплатної приватизації. В обгрунтування позову зазначила , що вона є власницею земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.08.2008 року.

Після оформлення, передбачених законодавством технічних та реєстраційних документів та реєстрації права власності, виявилося, що дана земельна ділянка належить на праві власності іншій особі. В 2016 році землевпорядник сільської ради на місцевості визначив, що сільською радою позивачеві було передано земельну ділянку, значна частина якої є приватною власністю ОСОБА_2 В зв`язку з цим неодноразово зверталась до Ковалівської сільської ради з приводу виділення власність іншої, рівнозначної земельної ділянки та 24.12.2016 року Рішенням 15 сесії 7 скликання Ковалівської сільської ради їй було відмовлено у такому виділенні.

Відповідно до ст.109 ч.1 п.1 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі зокрема якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає

«усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не

маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Водночас, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, а тому, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За правилами частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із земельних відносин, розглядають в порядку цивільного судочинства.

відповідно до п. 7. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 « Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Окрім того , відповідно до Правового висновку Верховного Суду України по ц/с № 6 - 2510 цс 15, предметом якої був спір про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування щодо земельної ділянки Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта, вичерпує свою дію після його реалізації, а вимоги про визнання такого рішення незаконним повинні розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло речове право. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним розглядається як спосіб захисту порушеного цивільного права за п. 10 частини другої статті 16 ЦК України та повинна предявлятися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства.

Оскільки позивач звернувся до суду за захистом прав, що виникли з земельних правовідносин, цей спір не є публічно-правовим і для нього встановлений інший порядок судового вирішення, а тому зазначена справа не підлягає розгляду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України .

Розгляд таких справ, згідно з положеннями ст. 15 ЦПК України, відбувається за правилами цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 17, 109 ч.1 п.1 КАС України,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання протиправним рішення сільської ради, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку-- відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3