Справа № 816/1634/16
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 р.Справа № 816/1634/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2017р. по справі № 816/1634/16

за позовом ОСОБА_1

до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 треті особи ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс"

про визнання незаконними дій та скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

22.09.2016 р. ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1М.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, у якій просить:

- визнати незаконними дії, вчинені державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 19.08.2016 р.;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 31018572 від 19.08.2016р., прийняте державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 31018765 від 19.08.2016р., прийняте державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Ухвалами Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2016 р. провадження у справі відкрито, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду від 26.09.2016 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" (надалі ТОВ "ФК "Вектор Плюс").

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач за відсутності достатніх правових підстав вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про державну реєстрацію іпотеки щодо нерухомого майна за адресою: Сумська область, Буринський район, місто Буринь, площа Першотравнева, 4, згідно з якої ОСОБА_1 є іпотекодавцем, а ТОВ "ФК "Вектор Плюс" виступає іпотекодержателем.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2017 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" про визнання дій незаконними, скасування рішень - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2017 року прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню . Вказує, що позивачем в суд першої інстанції була надана Інформаційна довідка з державного реєстру, а також копія останньої сторінки договору іпотеки (екземпляр ТОВ Факторингова компанія ОСОБА_4 плюс), який позивач отримав з матеріалів кримінального провадження, на вказаній сторінці наявний напис приватного нотаріуса ОСОБА_5 про те, що 26.11.2015 р. право власності передано ТОВ Макфест, тобто іпотека була припинена. Натомість в матеріалах судової справи міститься копія договору іпотеки 5194 гід 19.09.2007р. надана відповідачем без напису приватного нотаріуса ОСОБА_5 на останній сторінці договору, на підставі оригінала якого він нібито прийняв дані рішення. Тобто з доказів наданих відповідачем вбачається, що він прийняв рішення на підставі копії договору іпотеки, оскільки станом 19.08.2016 р. на оригіналі договору вже був зроблений напис про те, що право власності передано. Тобто можна зробити висновок, що відповідач не бачив оригінал договору іпотеки, оскільки в іншому разі ним він би надав копію, що відповідає оригіналу. Крім того, завірена ним копія датована серпнем 2016 року, що не відповідає дійсності, оскільки в серпні місяці оригінал вже був з написом нотаріуса ОСОБА_5 Крім того, зазначає, що згідно ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в редакції, що діяла станом на 19.08.2016 р., для здійснення державної реєстрації іпотеки та заборони відчуження заявник повинен був надати: Оригінал іпотечного договору та його копію, засвідчену в установленому порядку (п. З ст. 16, ст. 19 Закону Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень). Вказує, що на дані суперечності суд першої інстанції навіть не звернув увагу і не дав їм жодної оцінки. Також взагалі про це не згадано в рішенні. Зазначає, що порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011 № 1141 (далі-Порядок), а саме п.41 передбачені чіткі дії на випадок наявності в реєстрі рішення, (в нашому випадку припинення іпотеки), відповідно до цього пункту державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав лише у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Тобто дана норма встановлює чітку дію для реєстратора щодо того, як діяти якщо в реєстрі наявне рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень, Відповідного судового рішення не має, тому поновлювати державний реєстратор не мав а тим паче реєструвати нову іпотеку при наявності рішення про припинення в реєстрі. Вказує, що Буринським районним судом Сумської області були визнані недійсними правочини ТОВ Факторингова компанія ОСОБА_4 плюс та ТОВ Макфест з поновленням реєстрації попередніх прав за ОСОБА_1 та ОСОБА_6, проте в даному рішенні не було скасовано припинення іпотеки, а саме рішення приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_5, від 26.11.2015 р. індексний номер рішення: 26517827 та індексний номер рішення 2651659 . Тобто і юридично і фактично іпотека припинилася за заявою третьої особи 26.11.2015 р. і відповідні рішення не скасовані. До тепер і станом на 19.08.2016 р. в державному реєстрі існує запис про припинення іпотеки за договором - від 19.09.2007р. Тобто на момент прийняття відповідачем оскаржуваних рішень існували суттєві розбіжності між записами в реєстрі та документами на підставі яких приймалися рішення Приватним ноторіусом ОСОБА_2 Зазначає, що рішення прийняте ОСОБА_5 про внесення змін до державного реєстру прав на нерухоме майно, щодо припинення іпотеки від 26.11.2016 р. ще й досі міститься в реєстрі, ніким не скасовані. Тому відновити іпотеку крім, як на підставі п. 41 порядку не можливо, а зареєструвати нову приватний нотаріус ОСОБА_2 також не мав права, оскільки не було оригіналів документів, існував запис про припинення іпотеки Аналізуючи, твердження суду першої інстанції про те, що лише на підставі заяви ТОВ ОСОБА_4 плюс приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 А.М.26.11.2015 р. прийнято рішення щодо припинення іпотеки, можна зрозуміти, що суд вважає, що оскільки іпотекодержатель має право в будь-який момент припинити іпотеку, то відновити права іпотекодержателя також має право в будь який момент. В пункті 33 Порядку зазначається, що запис про право власності та суб'єкта цього права; про інші речові права та суб'єкта цих прав; про обтяження прав на нерухоме майно - суб'єкта цих прав, який існував до переходу, припинення права власності, інших речових прав на нерухоме майно або обтяжень таких прав, зберігається у Державному реєстрі прав. Зазначає, що аналізуючи дану норму, можна дійти висновку, що державний реєстратор ОСОБА_2 неправомірно зареєстрував нову іпотеку на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: Сумська обл., м. Буринь, площа Першотравнева, буд 4 на підставі іпотечного договору, серія та номер: 5194, виданий 19.09.2007, видавник: приватний нотаріус КМНО ОСОБА_7 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами, серія та номер: 6970, виданий 28.11.2012 року, видавник приватний нотаріус КМНО ОСОБА_8, оскільки раніше за цими договорами вже вносилась іпотека, інформація про яку міститься в у Державному реєстрі прав. Крім того дана іпотека була припинена 26.11.2015 року. Про що був внесений відповідний запис. Також зазначає, що згідно Порядку державні реєстратори мають право лише поновити попередній запис шляхом скасування запису про припинення іпотеки на підставі рішення суду. Як вірно зазначив суд першої інстанції рішення про скасування припинення іпотеки не було, тому поновлювати її не було підстав. Згідно даних Державного реєстру державний реєстратор - приватний нотаріус ОСОБА_2 окрім вищезазначених договорів при винесені рішення нічим не керувався, також відомо про припинення іпотеки за цими договорами, оскільки відомості щодо будь якого нерухомого об'єкта зберігаються в реєстрі. Тобто новий запис про іпотеку державний реєстратор ОСОБА_2 завідомо створив всупереч і ЗУ Про іпотеку і порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011 № 1141. Вказує, що державний реєстратор ОСОБА_2 повинен був відмовити ТОВ Факторингова компанія ОСОБА_4 плюс в реєстрації іпотеки, оскільки згідно ст. 9 ЗУ -то державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень держаний реестратор повинен забезпечувати ведення Державного реєстру прав; формування та ведення реєстраційних справ. Порядок Державний реєстратор ОСОБА_2 свідомо рушив, що вбачається з вищевикладеного. Зазначає, щопроаналізувавши документи-договори, що були подані ТОВ Факторингова компанія ОСОБА_4 плюс та стали підставою реєстрації іпотеки, та відомості з Державного реєстру прав можна зробити висновок, що вони не можуть встановити набуття обтяження на нерухоме майно, оскільки вони вже були підставою іпотеки, яка була припинена за заявою іпотеко держателя. І все це видно інформаційної довідки з державного реєстру. На підставі викладеного просить суд постанову Полтавського окружного адміністративного суду по справі 816/1634/16 від 11.04.2017 року скасувати та прийняти нову, якою: 1) визнати незаконними дії вчинені державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 19.08.2016 року; 2) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 31018572 від 19.08.2016 року прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2; 3)скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер : 31018765 від 19.08.2016 року прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач та третя особа в судове засідання не прибули, були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Від відповідача, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності з урахуванням фактичних обставин справи та просить постановити рішення згідно чинного законодавства.

Третя особа, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", надіслала до суду клопотання про відкладення розгляду справи. У клопотанні зазначають, що 08.06.2017 року у Апеляційному суді м. Києва відбудеться судове засідання за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до ОСОБА_4, ОСОБА_9 Враховуючи викладе просять відкласти судове засідання на інший час та дату.

Колегія суддів вважає клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Заявник жодним чином не обґрунтовує неможливість представника третьої особи взяти участь у судовому засіданні. Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що 19.09.2007 р. між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством "Тас-Інвестбанк" укладено кредитний договір № 984-Ф, за умовами якого позивач одержав кредит у розмірі 700000 доларів США, із строком повернення кредиту, починаючи з жовтня 2008 року відповідно до графіку погашення кредиту з датою повного повернення до 18.09.2018 р.

Одночасно на забезпечення виконання зобов'язань позичальником між ОСОБА_1 (іпотекодавець) та Закритим акціонерним товариством "Тас-Інвестбанк" (іпотекодержатель) укладено іпотечний договір № 984-Ф/ІП-2 від 19.09.2007 (а.с. 66-69) . Предметом іпотеки стали: земельна ділянка площею 0,1748 га, кадастровий номер: :00:016:0046, розташована за адресою: Сумська область, Буринський район, місто Буринь, площа Першотравнева, 4; нежитлове приміщення магазину "Універмаг" літера "А-3", загальною площею 1541,1 кв.м., що знаходиться за цією ж адресою.

Згідно з відомостями Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна від 31.08.2016 № 66997659 (а.с. 9-15) державна реєстрація іпотеки здійснена приватним нотаріусом ОСОБА_7 19.09.2007 за № 5194.

У подальшому правонаступником ЗАТ "Тас-Інвестбанк" за кредитним договором від 19.09.2007 № 984-Ф виступило Відкрите акціонерне товариство "Сведбанк Інвест", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Сведбанк".

28.11.2012 р. Публічне акціонерне товариство "Сведбанк" за договором факторингу № 15 (а.с. 57-60) відступило право грошової вимоги до своїх боржників ТОВ "ФК "Вектор Плюс", до якого перейшло право грошової вимоги і до позивача.

Також 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк" (первісний іпотекодержатель) та ТОВ "ФК "Вектор Плюс" (новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами, згідно з якими разом з відступленням прав вимоги заборгованостей за кредитними договорами від боржників одночасно відступаються права вимоги за іпотечними договорами. До нового іпотекодержателя переходять всі права і обов'язки від первісного іпотекодержателя як сторони, що іменується "іпотекодержатель" у зобов'язаннях, які виникли на підставі іпотечних договорів, в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором (підпункти 1.1, 1.3 договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012).

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна від 31.08.2016 № 66997659 /а.с. 9-15/ у зв'язку зі зміною іпотекодержателя на підставі договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 внесено відповідні зміни 28.11.2012 до запису про іпотеку № 2322699.

26.11.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 посвідчено договір, укладений між ТОВ "ФК "Вектор Плюс" та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Макфест" щодо купівлі-продажу майна, визначеного іпотечним договором № 984-Ф/ІП-2 від 19.09.2007. Цього ж дня на підставі заяви ТОВ "ФК "Вектор Плюс" приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 прийнято рішення про внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення іпотеки.

Постановою Буринського районного суду Сумської області від 19.05.2016 р., позов залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 11.08.2016, позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "ФК "Вектор Плюс", ТОВ "Макфест", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними - задоволено частково: визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1692 га, кадастровий номер: :00:016:0046, що знаходиться за адресою: Сумська область, Буринський район, місто Буринь, площа Першотравнева, 4, укладений між ТОВ "ФК "Вектор Плюс" та ТОВ "Макфест", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 26.11.2015 р. за № 1147; визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 1541,1 кв. м., що знаходиться за адресою: Сумська область, Буринський район, місто Буринь, площа Першотравнева, 4, укладений між ТОВ "ФК "Вектор Плюс" та ТОВ "Макфест", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 26.11.2015 за № 1145; скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ "Макфест" на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,1692 га, кадастровий номер: :00:016:0046, що знаходиться за адресою: Сумська область, Буринський район, місто Буринь, площа Першотравнева, 4, вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого вказаним приватним нотаріусом 26.11.2015 за № 1147, з поновленням реєстрації права власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на підставі ухвали Буринського районного суду Сумської області від 28.08.2012 р.; скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ "Макфест" на нерухоме майно нежитлове приміщення, загальною площею 1541,1 кв. м., що знаходиться за адресою: Сумська область, Буринський район, місто Буринь, площа Першотравнева, 4, вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого вказаним приватним нотаріусом 26.11.2015 р. за № 1145, з поновленням реєстрації права власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на підставі ухвали Буринського районного суду Сумської області від 28.08.2012 р.

Отже, зазначеними судовими рішеннями скасовані рішення державного реєстратора ОСОБА_5 від 26.11.2015 № 26519560 та № 26519327 щодо державної реєстрації права власності на предмет іпотеки. Питання про поновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вилученого запису про державну реєстрацію іпотеки судами у вищевказаній справі не досліджувалось.

З огляду на вказані обставини 19.08.2016 ТОВ "ФК "Вектор Плюс" звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про державну реєстрацію іпотеки.

На підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.08.2016 індексний номер: 31018572 та індексний номер: 31018765 відповідачем здійснено державну реєстрацію іпотеки.

Заперечуючи правомірність дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо поновлення записів про державну реєстрацію іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно шляхом повторного внесення записів від 19.08.2016 про реєстрацію іпотеки на підставі іпотечного договору № 984-Ф/ІП-2 від 19.09.2007, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Згідно зі статтею 577 цього Кодексу якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, установлених законом. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює ОСОБА_10 України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Згідно зі статтею 3 цього Закону загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про іпотеку" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У разі порушення боржником основного зобов'язання, відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно, виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) також передбачено, що іпотека підлягає державній реєстрації.

Згідно з вимогами пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 26.11.2015 р. № 834-VІІІ з дня набрання чинності цим Законом нотаріуси наділяються повноваженнями державних реєстраторів прав на нерухоме майно та можуть здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень без вчинення нотаріальної дії щодо такого майна.

За приписами статті 18 Закону "Про іпотеку" іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Як вже судом встановлено: первинна державна реєстрація іпотечного договору № 984-Ф/ІП-2 від 19.09.2007 р. здійснена 19.09.2007 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7; 28.11.2012 у зв'язку зі зміною іпотекодержателя на підставі договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 внесено відповідні зміни до запису про іпотеку № 2322699; 26.11.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі заяви іпотекодержателя внесено запис про припинення іпотеки за іпотечним договором № 984-Ф/ІП-2 від 19.09.2007 р. ; 19.08.2016 р. за заявою ТОВ "ФК "Вектор Плюс" відповідачем здійснено державну реєстрацію іпотеки.

За вищевказаних обставин, за наявними в матеріалах справи документами, ТОВ "ФК "Вектор Плюс" станом на 19.08.2016 р. не втратило статусу іпотекодержателя за іпотечним договором № 984-Ф/ІП-2 від 19.09.2007 р.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Із письмових пояснень відповідача встановлено, що поданий іпотекодержателем ТОВ "ФК "Вектор Плюс" для державної реєстрації у складі пакету документів договір іпотеки № 984-Ф/ІП-2, посвідчений 19.09.2007 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 5194, за формою та змістом відповідає вимогам, встановленим законодавством.

За наслідками дослідження поданих іпотекодержателем документів на предмет їх відповідності вимогам законодавства відповідачем встановлено, що заявлене право іпотеки підлягають державній реєстрації відповідно до Закону; заява про державну реєстрацію прав подана належною особою; подані документи відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи дають змогу встановити набуття заявником права іпотеки; відсутні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; відсутні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо правонабувача подано до державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; відсутні підстави для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подано не у зв'язку із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном; заявлене речове право, обтяження на момент подання заяви не зареєстровано у Державному реєстрі прав.

За змістом статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відмова в державній реєстрації з підстав не передбачених вказаною статтею заборонена. Так, відповідно до частини першої цієї статті Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Таким чином, наявні в матеріалах справи документи спростовують твердження позивача про наявність підстав для відмови ТОВ "ФК "Вектор Плюс" у державній реєстрації прав та їх обтяжень, у зв'язку з чим суд не вбачає порушень вимог статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. № 1141, (надалі Порядок № 1141), на який також посилається позивач в обґрунтування своїх доводів, передбачено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

Отже, указаний пункт Порядку № 1141 передбачає порядок внесення державним реєстратором записів до Державного реєстру прав, у разі скасування на підставі рішення суду саме рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Проте, як вже було вище зазначено, Буринським районним судом Сумської області визнано недійсними відповідні договори купівлі-продажу, скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ "Макфест" на відповідне нерухоме майно, з поновленням реєстрації права власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Отже, Буринським районним судом Сумської області не було скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію іпотеки (обтяження); лише на підставі заяви ТОВ "ФК "Вектор Плюс" приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 26.11.2015 прийнято рішення про внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення іпотеки.

З урахуванням наведеного, доводи позивача про порушення відповідачем вимог Порядку № 1141 також спростовуються вищенаведеними обставинами справи та приписами цього Порядку.

Щодо посилань позивача на те, що рішення стосовно реєстрації нотаріусом було прийняте на підставі копії документів, в обґрунтування чого позивач посилається на копію договору, отриману з матеріалів кримінального провадження та щодо відсутності, на момент реєстрації у нотаріуса рішення Буринського районного суду Сумської області, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пояснень державного реєстратора (т. 1 а.с. 35-36) документи були надані в повному обсязі, у відповідності до вимог законодавства та в тому числі була надана постанова Буринського районного суду Сумської області, яка набрала законної сили.

Колегія суддів зазначає, що дійсно в матеріалах справи (т. 1 а.с. 51) міститься опис вкладених документів, які передавалися до Буринської міської ради в зв'язку з виникненням спірної реєстраційної дії . Копії цих документів надані державним реєстратором до суду.

В даному описі відсутнє рішення Буринського районного суду Сумської області та зазначено саме про направлення копій, але наведене не свідчить про ненадання державному реєстратору оригіналів документів та рішення Буринського районного суду Сумської області. Теж саме стосується відмінності останнього аркуша копії договору про іпотеку, наданого позивачем з матеріалів кримінального провадження з позначкою про продаж об'єкта, та копії договору надані державним реєстратором до суду, де така позначка відсутня.

Крім того, надаючи оцінку цим доводам, колегія суддів зазначає, що як вбачається з позову та пояснень представника позивача, сторони не оскаржують чинність іпотечного договору . Тобто на момент виникнення обтяжень договір був чинний.

Таким чином реєстрація була здійснена стосовно діючого договору .

Колегія суддів зазначає, що своїм позовом позивач фактично заперечує проти здійснення реєстратором дій щодо обмежень з формальних підстав, захищаючи цивільне право за вищенаведеними цивільними договорами, але наведене виключає можливість поновлення права позивача в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, при цьому, представником відповідача в повній мірі доведено, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, визначених законом.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2017р. по справі № 816/1634/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_11
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_12 ОСОБА_10
Повний текст ухвали виготовлений 13.06.2017 р.