Справа № 569/1365/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Першко О.О.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" червня 2017 р. Справа № 569/1365/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "11" квітня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити субсидію, стягнення матеріальних збитків ,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, в якому просив суд визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати призначити йому житлову субсидію з 01 травня 2016 року на рік; стягнути з відповідача завдані йому матеріальні збитки на загальну суму 254 грн. 52 коп.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 04 березня 2015 року подав Декларацію про доходи та виплати для призначення житлової субсидії, на підставі якої йому була призначена субсидія в 2015 році, до травня 2016 року. Однак з 01 травня 2016 року йому було відмовлено у її призначенні та повідомлено про необхідність звернення до Державної податкової інспекції у м.Рівному, щодо уточнення інформації щодо його ідентифікаційного номера. Він інвалід другої групи, крім пенсії немає більше ніяких доходів, в його паспорті стоїть відповідна відмітка про те, що він має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера згідно рішення суду від 30 листопада 2004 року, тому вважає, що такі дії відповідача є протиправними та такими що порушують його право на належний соціальний захист, гарантований Конституцією України.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити субсидію, стягнення матеріальних збитків - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. В апеляційній скарзі зазначив, що він через свої релігійні переконання відмовився від присвоєння йому ідентифікаційного номера, в 2004 році було прийняте судом відповідне рішення та в його паспорті поставлено відповідну відмітку, тому він не зобов'язаний звертатися до Державної податкової інспекції щодо уточнення інформації про відмову від ідентифікаційного номера. Також вказав, що суд першої інстанції не врахував, що йому без звернення до податкового органу, після звернення до Урядової гарячої лінії відповідачем була надана субсидія з 01.05.2015 по 30.04.2016.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. В запереченнях просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, розглядати справу без участі представника.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що відповідно до поданої заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг від 04 березня 2015 року позивачу була призначена субсидія на період з 01.03.2015 року по 30.04.2015 року та продовжена на період з 01.05.2015 року по 30.04.2016 року.

Період призначення субсидії для позивача закінчився 01 травня 2016.

Позивач для призначення субсидії з 01.05.2016 даних про майно відповідачу не надав.

Відповідач з метою встановлення відомостей про доходи та розміри платежів у вигляді списків, довідок, даних на електронних носіях інформації, надіслав запити до Державної податкової інспекції у м.Рівному, однак інформації, щодо доходів позивача за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року не надано у зв'язку з недіючим ідентифікаційним номером.

Листом №4-138 від 14 липня 2016 року відповідач повідомив позивача щодо неточностей, яка виникла з його інформацією щодо ідентифікаційного номера, та рекомендував йому, для призначення субсидії з 01 травня 2016 року, звернутися до Державної податкової інспекції у м.Рівному та протягом місяця - до 14 серпня 2016 року привести у відповідність вказану інформацію.

17.08.2016 року відповідач звернувся з листом № 08-6612 до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного Управління ДФС у Рівненській області щодо надання роз'яснень про неможливість надати інформацію про доходи позивача .

Листом №11262/17-16-08-01-15 від 31 серпня 2016 року Державна податкова інспекція у м.Рівному повідомила відповідача про неможливість надання інформації щодо позивача, оскільки відповідно до п. 1 спільного наказу Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 17 грудня 2010 року № 955/628 «Про втрату чинності спільних наказів Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року № 602/1226 та від 06 липня 2006 року № 386/633» спільний наказ Державної податкової адміністрації та Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року № 602/1226 «Про затвердження Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів» втратив чинність з 21 січня 2011 року.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні субсидії, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Суд вважав, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений діючим законодавством на час виникнення правовідносин, а саме Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива від 21.10.1995 №848.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

21.10.1995 Кабінетом Міністрів України затверджено Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива №848, зі змінами та доповненнями (далі - Положення).

Зазначеним Положенням визначаються умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Згідно п.4 Положення субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги, скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами і обсягом визначеного Кабінетом Міністрів України обов'язкового відсотка платежу.

Згідно П. 12 Положення субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається виходячи з розміру середньомісячного сукупного доходу осіб, зазначених у пункті 7 цього Положення.

Відповідно до п.8 Положення для призначення субсидії сукупний дохід обчислюється виходячи з доходів, нарахованих особам, які досягли 14-річного віку станом на 1 січня року, за який враховуються доходи, без урахування податку з доходів фізичних осіб, відомості про які надаються структурним підрозділам з питань соціального захисту населення ДФС, Пенсійним фондом України, фондами соціального страхування, у порядку, визначеному пунктом 13 цього Положення, а також розмірів державної соціальної допомоги, що виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

Відповідно до п.13 Положення для нарахування субсидії можуть використовуватися відомості про доходи та розміри платежів у вигляді списків, довідок, даних на електронних носіях інформації, одержаних від ДФС, Пенсійного фонду України, центрів зайнятості, фондів соціального страхування, виконавчої служби, житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об'єднань співвласників багатоквартирного будинку, організацій, що надають житлово-комунальні послуги та здійснюють нарахування плати за житлово-комунальні послуги за договорами з підприємствами (інформаційно-обчислювальні центри, розрахункові центри, центри нарахування плати за житлово-комунальні послуги тощо). Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 15 календарних днів від ДФС, Державтоінспекції, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, суб'єктів господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна, вищих навчальних закладів, фондів соціального страхування і інформацію, необхідну для призначення субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням субсидій.

Відповідно до п.14 Положення субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону, але не більше ніж на 12 місяців. Після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді (крім орендарів житлового приміщення та осіб, які звертаються за субсидією на скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (непризначення) субсидії та письмово інформують про прийняте рішення громадян.

Відтак відповідно до норм законодавства, саме на відповідача покладено обов'язок після закінчення строку отримання субсидії самостійно здійснити розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді та зібрати необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян.

Відповідно до п. 1 спільного наказу Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 17 грудня 2010 року № 955/628 «Про втрату чинності спільних наказів Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року № 602/1226 та від 06 липня 2006 року № 386/633» спільний наказ Державної податкової адміністрації та Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року № 602/1226 «Про затвердження Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів» втратив чинність з 21 січня 2011 року.

Встановлено, що із 01 січня 2011 року облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Тобто, фізична особа, яка через свої релігійні та інші переконання відмовилася від прийняття ідентифікаційного номеру та в паспорті громадянина України має відмітку про право здійснювати платежі без ідентифікаційного номера, внесену до 2011 року, втрачає таке право починаючи з 21 січня 2011 року.

Встановлено, що згідно відмітки у паспорті позивач має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера на підставі рішення суду від 30 листопада 2004 року справа № 2-9668/2004р.

Також встановлено, що позивач із повідомленням за формою №1П для внесення його в окремий реєстр Державного реєстру, з 2011 року не звертався.

Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Стаття 46 Конституції України гарантує, що громадяни мають право на соціальний захист, який включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Тож, враховуючи положення Конституції України, відмова фізичної особи від обліку в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків не може бути підставою для звуження змісту та обсягу її прав і свобод. Забезпечення особі соціального захисту, в даному випадку надання субсидії гарантовано Конституцією України, яка має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до поданої заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг від 04 березня 2015 року та поданої декларації позивачу була призначена субсидія на період з 01.03.2015 року по 30.04.2015 року.

Також відповідачем була самостійно розрахована та призначена позивачу субсидія за період з 01.05.2015 по 30.04.2016.

При цьому судова колегія зазначає, що житлова субсидія за зазначений період була розрахована та призначена позивачу без звернення останнього до податкового органу із повідомленням за формою №1П для внесення його в окремий реєстр Державного реєстру та надання ним даних про доходи.

Колегія суддів вважає, що зміна правового регулювання обліку осіб, які відмовилися від використання ідентифікаційного номера не може звужувати обсяг їх прав.

Відтак колегія суддів вважає, що відповідач з огляду на зазначене не був позбавлений можливості призначити житлову субсидію позивачу за оскаржуваний період з 01.05.2016.

Посилання відповідача на п. 1 спільного наказу Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 17 грудня 2010 року № 955/628 «Про втрату чинності спільних наказів Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року № 602/1226 та від 06 липня 2006 року № 386/633» є безпідставними, оскільки вказані зміни набули чинності з 2011 року, проте субсидія призначалася з 01.03.2015 року по 30.04.2015 року та продовжена на період з 01.05.2015 року по 30.04.2016 року.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають матеріалам справи та оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 94 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приписами частини першої вказаної статті передбачено якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені витрати, пов'язані з розглядом справи - 11 грн. (квитанція № 241279), 35 грн. (чек № 180501), 1 грн. (чек №180506), 16,00 грн (товарний чек № 70), 18,50 грн. (чек № 170560), 2,00 грн. (чек 172369), 2,00 грн. (чек № 174246), 50 грн. (квитанція № 304294) (а.с. 20-24, 42, 48-49), що в сумі становить 135,50 грн, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "11" квітня 2017 р. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо відмови у призначенні житлової субсидії ОСОБА_3 з 01 травня 2016 року.

Зобов"язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради розглянути питання щодо призначення ОСОБА_3 житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01 травня 2016 року на один рік за відсутності відомостей про ОСОБА_3 в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, як про особу, котра через свої релігійні переконання відмовилась від прийняття ідентифікаційного номера.

Стягнути на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 135 грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "15" червня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1, 33023

3- відповідачу/відповідачам: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради вул.Соборна,12, м.Рівне, 33028

4- ОСОБА_3 - АДРЕСА_2,

- ,