Справа № 813/4457/16
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року справа № 813/4457/16

14 год 01 хв зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представника позивача Бойко Н.І.,

представника відповідача Кожушко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом керівника Червоноградської місцевої прокуратури до Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

керівник Червоноградської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області, в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 19.04.2017, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття жодних заходів по розробленню проекта землеустрою з організації та встановлення меж території історико-культурного призначення, незабезпечення проведення робіт з винесення меж історичного ареалу смт.Магерів Жовківського району Львівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості) та віднесення в його межах земель до земель історико-культурного призначення;

- зобов'язати відповідача вжити відповідно до вимог чинного законодавства України заходи щодо розроблення проекта землеустрою з організації та встановлення меж територій історико-культурного призначення, забезпечити проведення робіт з винесення меж історичного ареалу смт.Магерів Жовківського району Львівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості) та віднесення в його межах земель до земель історико-культурного призначення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є основним землекористувачем земельних ділянок в межах історичного ареалу смт. Магерів, саме до його компетенції віднесено забезпечення організації здійснення землеустрою, зокрема, встановлення меж земельних ділянок та історичного ареалу на місцевості, а також віднесення земель в межах історичного ареалу до земель історико - культурного призначення. Проте, відповідач інвентаризацію земель в межах історичного ареалу не провів, рішення про віднесення його до земель історико - культурного призначення не прийняв, межі земель історико- культурного призначення не встановив і не закріпив на місцевості.

Відповідач заяви про визнання позову чи заперечення на позовну заяву до суду не подав.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні визнала факт невжиття заходів щодо розроблення проекта землеустрою з організації та встановлення меж території історико-культурного призначення, незабезпечення проведення робіт з винесенням меж історичного ареалу смт.Магерів Жовківського району Львівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості) та віднесення в його межах земель до земель історико-культурного призначення. Вказану бездіяльність пояснила відсутністю коштів на проведення таких заходів. Просила суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що перший заступник керівника Червоноградської місцевої прокуратури радник юстиції Шокало Я. звернувся до Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області з вимогою в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» від 19.07.2016 №14-44-3333 вих-16 щодо охорони культурної спадщини.

Магерівська селищна рада листом від 01.08.2016 №02-9/345 повідомила, що на території смт.Магерів Жовківського району віднесені до памяток культурної спадщини відповідні об'єкти; межі використання ітосричної памяток за замовчуванням - приймається подвійна висота згідно з нормативами; історико-архітектурний опорний план населеного пункту смт. Магерів знаходиться в стадії розробки.

Проте, відповідач рішення про віднесення історичного ареалу смт. Магерів до земель історико-культурного призначення не прийняв, документацію із землеустрою на об'єкти культурної спадщини, в тому числі щодо винесення в натурі меж історичного ареалу та його зони регульованої забудови не надав.

У зв'язку з цим, керівник Червоноградської місцевої прокуратури звернувся з відповідним позовом до суду.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з наступного.

Статтею 19 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, зокрема, землі історико-культурного призначення.

Відповідно до ст.ст. 53, 54, 150 ЗК України, до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам'ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

Землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній і приватній власності. Навколо історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, пам'яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів) встановлюються зони охорони пам'яток із забороною діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання таких земель.

Порядок використання земель історико-культурного призначення визначається законом.

Статтями 12, 53, 54, 122 ЗК України передбачено, що на органи місцевого самоврядування покладено обов'язок щодо організації землеустрою та визначено порядок використання земель історико- культурного призначення, що здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності до вимог ст.ст. 4, 22 Закону України «Про землеустрій» суб'єктами землеустрою є землевласники та землекористувач. Землеустрій здійснюється на підставі: рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; судових рішень.

Статтею 25 вказаного Закону передбачено, що документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Одним із видів документації із землеустрою є, зокрема, проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій історико- культурного призначення.

Відповідно до ст. 26 вказаного Закону замовником документації із землеустрою може бути орган місцевого самоврядування. Розробниками документації із землеустрою є юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами - землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором.

На підставі ст. 35 Закону України «Про землеустрій» з метою встановлення місця розташування об'єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування проводиться інвентаризація земель

В ст. 47 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико- культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів розробляються з метою: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; створення приміських зелених зон, збереження і використання об'єктів культурної спадщини; проведення науково-дослідних робіт; встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів включають:завдання на складання проекту землеустрою; пояснювальну записку; характеристику території із встановленням режиму використання земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико- культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів; довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території); матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування; у межах населеного пункту - копію графічної частини генерального плану населеного пункту (за наявності), а за межами населеного пункту - копію відповідної містобудівної документації (за наявності) і копію рішення про затвердження такої документації; інформацію про перспективний стан використання та охорони земель у межах адміністративно-територіальної одиниці, яка є складовою схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель відповідної адміністративно-територіальної одиниці (за наявності); план організації території з відображенням угідь, землевласників і землекористувачів, у тому числі земельних ділянок, щодо яких встановлені обмеження у використанні; план меж земельних ділянок, що включаються до території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів без їх вилучення у землевласників та землекористувачів; креслення перенесення в натуру (на місцевість) меж території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення та земель водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів; акт перенесення в натуру (на місцевість) меж території природно- заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів у натурі (на місцевості); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; матеріали погодження проекту землеустрою, встановлені статтею 186 ЗК України.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Правовий аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що саме на відповідача покладений обов'язок по розробленню проекта землеустрою з організації та встановлення меж територій історико-культурного призначення, а також забезпечення та організації проведення робіт з винесення меж історичного ареалу смт.Магерів Жовківського району Львівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Встановлені в ході судового розгляду обставини свідчать про те, що відповідач інвентаризацію земель в межах історичного ареалу не провів, рішення про віднесення земель в його межах до земель історико-культурного призначення не прийняв, межі земель історико-культурного призначення не встановив і не закріпив на місцевості. Крім того, відповідач не вчиняв дій для виготовлення документації із землеустрою на об'єкти культурної спадщини, у тому числі щодо винесення в натурі меж історичного ареалу та його зони регульованої забудови.

Відповідач під час судового розгляду адміністративної справи не подав доказів на підтвердження виконання покладених обов'язків. При цьому, посилання представника відповідача на відсутність коштів, необхідних для виконання зазначених заходів, не можуть слугувати підставою для звільнення відповідача від їх виконання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що відповідач, будучи обізнаним про наявність обов'язку щодо вжиття заходів до розроблення проекту землеустрою з організації та встановлення меж територій історико-культурного призначення, а також обов'язку із забезпечення проведення робіт з винесення меж історичного ареалу смт.Магерів Жовківського району Львівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості) та віднесення в його межах земель до земель історико-культурного призначення, не вжив достатніх заходів для виконання покладених повноважень.

Тому, суд дійшов до висновку про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невжиття жодних заходів по розробленню проекта землеустрою з організації та встановлення меж території історико-культурного призначення, незабезпечення проведення робіт з винесенням меж історичного ареалу смт.Магерів Жовківського району Львівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості) та віднесення в його межах земель до земель історико-культурного призначення.

У зв'язку з цим існують достатні правові підстави, для зобов'язання відповідача вжити відповідно до вимог чинного законодавства України заходи щодо розроблення проекта землеустрою з організації та встановлення меж територій історико-культурного призначення, забезпечення проведення робіт з винесення меж історичного ареалу смт.Магерів Жовківського району Львівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості) та віднесення в його межах земель до земель історико-культурного призначення.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З врахуванням встановлених обставин, виходячи із заявлених позовних вимог, та доказів, зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області щодо невжиття заходів по розробленню проекта землеустрою з організації та встановлення меж території історико-культурного призначення, незабезпечення проведення робіт з винесення меж історичного ареалу смт.Магерів Жовківського району Львівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості) та віднесення в його межах земель до земель історико-культурного призначення.

Зобов'язати Магерівську селищну раду Жовківського району Львівської області вжити відповідно до вимог чинного законодавства України заходи щодо розроблення проекта землеустрою з організації та встановлення меж територій історико-культурного призначення, забезпечити проведення робіт з винесення меж історичного ареалу смт.Магерів Жовківського району Львівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості) та віднесення в його межах земель до земель історико-культурного призначення.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик