Справа № 810/1871/17
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

01 червня 2017 року № 810/1871/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримкомплекс»

до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Кримкомплекс» з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, в якому просить:

- зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області виконати постанову Київського районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим (у справі № 1/123/46/2013), Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 17.01.2017 року у справі № 7590/17601/16-к), та видати директору ТОВ «Кримкомплекс» ОСОБА_1 грошові кошти в сумі: 49 160 грн., 6 090 доларів США та 19 115 євро.

Відповідно до приписів статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, судом встановлено, що Київським районним судом міста Сімферополя Автономної Республіки Крим 07.10.2013 було винесено вирок у кримінальному провадженні № 0002, яким ОСОБА_1 було виправдано у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 212, частиною 4 статті 358 та частиною 1 статті 366 Кримінального кодекса України за відсутністю в його діях складу злочину.

У подальшому, ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 03.12.2013 цей вирок було залишено без змін.

Крім цього, 30.01.2014 Київським районним судом міста Сімферополя АР Крим було винесено постанову, якою вирішено долю речових доказів та грошових коштів, а саме: грошові кошти в сумі 49 160 грн.; 6090 доларів США і 19 115 євро, які передані на зберігання на депозитні рахунки ДПА в АРК - повернути за належністю ТОВ «Кримкомплекс».

Однак у зв'язку із анексією території АР Крим на початку 2014 року дану постанову не вдалось звернути до виконання. Через це Святошинським судом міста Києва 04.10.2016 було винесено ухвалу (у справі № 1-в/759/9/16), якою відновлено матеріали втраченого кримінального провадження № 0002, а саме:

-клопотання про проведення обшуку по кримінальній справі № 30008;

-постанову Залізничного районного суду міста Сімферополя АР Крим від 25.11.2011 про проведення обшуку у приміщеннях, розташованих на цокольному поверсі будинку № 60/24, що по вул. Куйбишева/Московській в м. Сімферополі;

-протокол огляду грошових коштів від 05.12.2011 року;

-постанову про долучення до кримінальної справи речових доказів та передачу грошових коштів до бухгалтерії ДПА в АР Крим від 05.12.2011;

-виправдовувальний вирок Київського районного суду міста Сімферополя від 07.10.2013 стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

-ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 03.12.2013;

-постанову Київського районного суду міста Сімферополя АР Крим від 30.01.2014.

Зазначені матеріали було спрямовано для звернення до виконання до Головного управління ДФС України в Херсонській області, як правонаступника податкових органів Автономної Республіки Крим (в тому числі тих, які проводили розслідування зазначених кримінальних справ та проваджень).

28.10.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю «Кримкомплекс» до Головного управління ДФС у Херсонській області було подано заяву про повернення грошових коштів, про які йшла мова в Ухвалі Святошинського районного суду міста Києва від 04.10.2016 року (у справі № 1-в/759/9/16) та Постанові Київського районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 30.01.2014 (у справі № 1/123/46/2013).

В зв'язку з тим, що ГУ ДФС України в Херсонській області, не має розуміння щодо порядку та способу виконання судового рішення, дане рішення не виконано.

17.01.2017 року Святошинським районним судом було винесено Ухвалу, якою задоволено вимоги заявника ОСОБА_1 та надано роз'яснення щодо порядку та способу виконання судового рішення.

Після набрання законної сили зазначеною ухвалою Святошинського районного суду м. Києві від 17.01.2017, ОСОБА_1 направив до ГУ ДФС у Херсонській області оригінал Ухвали від 17.01.2017 та заяву про повернення грошових коштів, проте, ГУ ДФС у Херсонській області, 13.02.2017 надало відповідь, зазначивши, що грошові кошти ОСОБА_1 повернути неможливо, оскільки, у резолютивній частині Ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 17.01.2017 не міститься вказівки на те, що саме ГУ ДФС України в Херсонській області має виконувати судове рішення та повертати ТОВ «Кримкомплекс» грошові кошти.

Ухвало Святошинського районного суду м. Києві від 06.04.2017 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про роз'яснення порядку виконання судового рішення, оскільки на думку суду заявник просить не роз'яснити рішення, а фактично встановити обов'язок саме ГУ ДФС у Херсонській області повернути ТОВ "Кримкомплекс" зазначені вище грошові кошти, що виходить за межі роз'яснення судового рішення.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідно до пункту 72 Інструкції «Про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», що затверджена наказом Генеральної прокуратури України, ДПА України, Верховного суду України, МВС України, СБ України, ДСА України від 27.08.2010, № 51/401/649/471/23/125 за наявності вироку (ухвали) суду, що набрали законної сили, постанови, за якими вилучені цінності, валюта та інше майно, перелічене в п. 27 Інструкції, підлягає поверненню, повертаються власникові або за його довіреністю іншій особі протягом шести місяців з дня оголошення власникові про прийняте рішення.

Одночасно у відповідні уповноважені банки надсилається копія вироку (ухвали), постанови або виписки з них з поміткою про зняття арешту. При цьому у строки давності, встановлені для отримання вилучених цінностей і сум по акредитивах, не враховується строк перебування їх власника під вартою.

Пунктом 27 вказаної інструкції встановлено, що грошові суми в національній валюті, іноземна валюта, платіжні документи та інші цінні папери зберігаються у такому порядку (якщо вони не є речовими доказами і не підлягають спеціальному дослідженню):

- грошові суми в національній валюті (грошові кошти у вигляді банкнот та в інших формах, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території України, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові кошти, які перебувають в обігу) - вносяться на депозитний рахунок органу, який вилучив їх, відкритий в уповноваженому банку на підставі укладеного депозитного договору;

- платіжні документи та інші цінні папери (акції, облігації, купони до них, бони, векселі (тратти), боргові розписки, акредитиви, чеки, депозитні сертифікати, ощадні книжки, кредитні картки, білети грошово-речових лотерей, державні казначейські зобов'язання, інші державні цінні папери, приватизаційні та майнові сертифікати у паперовій формі, компенсаційні сертифікати, охоронні свідоцтва та цінні папери, іноземні цінні папери, інші фінансові та банківські документи, виражені в національній чи іноземній валюті або монетарних металах) - зберігаються в органі, який проводив вилучення за умовою забезпечення їх належного зберігання, у тому числі в касі фінансового підрозділу, або здаються на зберігання до уповноваженого банку;

- валютні цінності (іноземні грошові кошти у вигляді банкнот, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові кошти, які перебувають в обігу) - доставляються до уповноваженого банку уповноваженою особою органу, який вилучив іноземну валюту, для розміщення їх на депозитних рахунках на підставі укладених депозитних договорів.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 535 Кримінального процесуального кодексу України у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом. Отже, законом повноваження щодо виконання судових рішень покладені саме на органи державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного позову є зобов'язання виконати судові рішення у кримінальній справі, які набрали законної сили. Отже, мова іде про завершальну стадію судового провадження, яким є його виконання шляхом звернення з «виконавчим документом» до виконавчої служби, однак всупереч вимогам чинного законодавства, позивач замість звернення судових рішень до примусового виконання у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», звернувся з даним позовом до суду.

Враховуючи той факт, що виконання рішень відноситься до стадії виконавчого провадження, позивачу для звернення вказаних судових рішень до виконання необхідно звернутись до органів чи осіб на яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» покладено обов'язок щодо примусового виконання судових рішень, оскільки адміністративний суд не наділений поноваженнями щодо розгляду питань невиконання судових рішень у кримінальному провадженні.

За правилами пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного України, звернення до адміністративного суду з позовом, який не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись статтею 107, пунктом 1 частини 1 статті 109, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

1. У відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримкомплекс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, - відмовити.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панова Г. В.