Справа № 686/18530/16-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 червня 2017 року м. Київ К/800/15496/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти 2 батальйону Управління патрульної поліції м. Хмельницького Левчунець Євгенії Вікторівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення. Позов обґрунтовувала тим, що 09 вересня 2016 року була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 064204, згідно із якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у вигляді штрафу у розмірі 425 грн, за те, що вона, керуючи транспортним засобом не пред'явила для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Позивач зазначала, що не вчиняла дії, які б порушували Правила дорожнього руху, а відповідач розглянув справу не за місцезнаходженням органу, що уповноважений розглядати такі справи та позбавив її можливості скористатись правами передбаченими статтею 268 КУпАП.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2016 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Інспектора роти 2 батальйону Управління патрульної поліції м. Хмельницького Левчунець Євгенії Вікторівни щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, скасовано постанову серії АР № 064204 від 09 вересня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року скасовано рішення першої інстанції, прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а рішення першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, зокрема, КАС України та КУпАП. Вказує, що суд апеляційної інстанції не дав належної правової оцінки обставинам справи.

Згідно із пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 09 вересня 2016 року Інспектором роти 2 батальйону Управління патрульної поліції м. Хмельницького Левчунець Є.В. була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 064204, у відповідності з якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в 425 грн. за те, що позивач, 09 вересня 2016 року керуючи транспортним засобом не пред'явила для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно із пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) водій механічного транспортного засобу зобов'язаний мати при собі поліс посвідчення на право керування транспортним засобом, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.4. а ПДР України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за відсутність або не пред'явлення документів передбачених п. 2.1. ПДР України.

Відповідачем надано відеозапис з відеореєстратора, встановленого на службовому транспортному засобі, на якому зафіксовано зустрічний роз'їзд службового транспортного засобу поліції та автомобіля Hyundai Santa-Fe, д.н.з. НОМЕР_1, водій якого здійснюючи маневр повороту праворуч тримає у правій руці засіб зв'язку, тобто спілкується по мобільному телефону.

Крім того, згідно відеозапису з відеореєстратора, позивач на автомобілі Hyundai Santa-Fe, д.н.з. НОМЕР_1, в зоні дії наказового дорожнього знаку 4.1. «Рух прямо» ПДР України, заїжджає в дворову територію, здійснюючи маневр ліворуч, перетинаючи при цьому суцільну лінію горизонтальної розмітки.

Таким чином, у відповідача були достатні підстави вимагати у позивача пред'явити для перевірки передбачені пунктом 2.1. ПДР України.

Із відеозапису камери, яка закріплена на форменному одязі відповідача, встановлено, що позивач не заперечує факт перетину суцільної смуги розмітки.

Разом з тим, згідно із відеозапису з камери, яка закріплена на форменному одязі відповідача, судом апеляційної інстанції встановлено, що незважаючи на неодноразові вимоги відповідача, позивач відмовила у наданні для перевірки документів, зазначених в пункті 2.1. ПДР України.

Згідно із статтею 222 КУпАП до повноважень органів Національної поліції належить розгляд справ і накладення адміністративних стягнень за вчинення адміністративних правопорушень передбачених у тому числі і статтею 126 КУпАП.

Стаття 258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема частиною другою визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Отже, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у т.ч. щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом її оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судового рішення апеляційної інстанції, а викладені в ній доводи перевірені судом і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що судом неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук