Справа № 639/2751/17
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/2751/17
№2-а/639/96/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Іванової І.В.

за участю секретаря Тущенко Т.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, суд -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2017 року року позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова в якому просить суд визнати протиправною відмову Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова в призначенні їй пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова призначити та виплачувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV з застосування показника заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014-2016 роки.

В обґрунтування вимог вказує, що є пенсіонеркою та отримує пенсію згідно ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування»від 07.06.2001 № 2493-III, з врахуванням положень ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, починаючи з 02.08.2004 року.

Позивач зазначає, що досягла пенсійного віку, встановленого ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та 29 березня 2017 року звернулась до Відповідача з заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем, Шевченківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова, при розрахунку розміру пенсії Позивача за віком було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік. Відповідач посилається на ч.3 ст. 45 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 ( далі - ЗУ№1058-IV).

Застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік Відповідач мотивує тим фактом, що в 2004 році їй уже було призначено пенсію згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-III, з врахуванням норм Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ.

З зазначеними діями Відповідача Позивачка не погоджується, вважає їх незаконними, оскільки, в першу чергу, порушують встановлене ст. 46 Конституції України право на соціальний захист в старості, тому звернулася до суду з метою захисту свого порушеного права.

Представник Позивача, належним чином повідомлений про дату і час судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився та надав через канцелярію клопотання про розгляд справи без участі Позивача та його представника. Позов просить задовольнити.

Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення проти позову та клопотання про розгляд справи без його участі. У задоволенні позову просить відмовити.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду належним чином, позивач просить розглянути справу за відсутності його представника, потреби заслуховувати свідків чи експертів відсутні, справа розглядається у відповідності до ч.6 ст.128 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що Позивач перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова з 02.08.2004 року та отримує пенсію призначену на підставі ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ЗУ «Про державну службу».

Після виходу на пенсію позивач продовжила працювати, сплачувала страхові внески із заробітної плати в Пенсійний фонду України згідно з чинним законодавством, що підтверджується випискою форми ОК-5.

29 березня 2017 року позивач звернулась із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Під час усної консультації Позивачу було повідомлено, що розмір її пенсії за віком менший, ніж розмір пенсії державного службовця, тому переведення з одного виду пенсії на інший для неї невигідне, адже при розрахунку розміру пенсії за віком буде застосовано показник за 2007 рік.

Позивач не погодилася з такою позицією Відповідача, оскільки вона звернулася саме з заявою про призначення пенсії за віком, є працюючою пенсіонеркою, має 52 роки стажу, сплачує страхові внески до Пенсійного фонду України, тому застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати за три роки, що передують зверненню за призначенням пенсії, а не показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

Позивач, посилаючись на ст.10, ст.40 Закону України №1058-IV, 06.04.2017 додатково подала до Відповідача заяву, вказавши, що з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік при розрахунку розміру її пенсії за віком у 2017 році вона категорично незгодна.

Листом від 12.04.2017 Відповідач повідомив, що дійсно при розрахунку розміру пенсії за віком було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік. Відповідач посилається на ч.3 ст. 45 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 (далі - ЗУ№1058-IV).

Як встановлено ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 27 ЗУ№1058-IV визначено формулу пенсії:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно частини другої статті 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Судом встановлено, що Відповідачем для обчислення розмірів пенсії за віком в 2017 році було застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік (1197,91 грн. згідно Постанови Кабінету Міністрів №327 від 23.04.2012), замість 3764, 40грн. (показник середньої заробітної плати за 2014-2016 рік, тобто за три роки, що передували зверненню Позивача за призначенням пенсії за віком).

Свої дії Позивач обґрунтовує посиланням на ч. 3 ст. 45 ЗУ №1058-IV.

Частиною 3 ст.45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Проте, статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Суд приходить до висновку, що переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до норм Закону №1058-ІV проводиться в межах одного закону. В цьому законі передбачені лише три види пенсії - за віком, по інвалідності, по втраті годувальника. В таких випадках і застосовується правова норма частини 3 статті 45 щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до статті 37 Закону «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями,-у розмірі 80-90 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. А відтак, усереднений показник середньої заробітної плати за три роки, що передують зверненню за пенсією, при призначенні пенсії за Законом № 3723-XII, не застосовувався.

Отже, посилання Відповідача на ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою встановлено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії не є обґрунтованим, оскільки під час первинного призначення пенсії Позивача такий показник не застосовувався взагалі.

Пенсія Позивача була призначена за іншим, відмінним по порядку призначення та обрахування розмірів пенсії, аніж передбачено ЗУ№1058-ІV, законом.

Так, Позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», з врахуванням положень Закону України «Про державну службу», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV вона звернулася вперше.

Крім того, після звільнення з органів місцевого самоврядування Позивач продовжувала працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Вищий адміністративний суд України в повністю аналогічних правовідносинах в своїй ухвалі від 20 квітня 2017 року К/800/12766/17, посилаючись на ст.10 ЗУ, ст.40, ст.27 ЗУ№1058-IV, положення ЗУ «Про державну службу» та ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», зазначає:

«Як встановлено судами, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", а 26.09.2016 вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не перерахунок пенсії чи переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону, тому застосуванню не підлягають положення частини статті 45 Закону №1058.»

Така позиція Вищого адміністративного суду України узгоджується з позицією Верховного Суду України, яка викладена в ухвалі від 29.11.2016№133/476/15-а

З висновків Верховного Суду України, вбачається, що показник середньої заробітної плати, застосовується тільки один раз і тільки при призначенні пенсії, відповідно до Закону № 1058-ІV.

Статтею 19 Основного Закону України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік при призначені пенсії за віком у 2017 році є незаконним та необґрунтованим. Отже, позов підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи Відповідач пенсію Позивачу згідно поданої нею заяви не призначив, тому такі дії слід визнати протиправними. Статтею 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

З заявою про призначення пенсії Позивач звернулася 29.03.2017. Таким чином, пенсія має бути призначена з дня звернення, тобто з 29.03.2017.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 2, 6-15,17-18, 69-71, 79, 86, 94, 99, 122, ч.6 ст. 128, 143, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова призначити та виплачувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV з застосування показника заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014-2016 роки.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 640 грн. (шістсот сорок грн.)

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у порядку ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.В. Іванова