Справа № 826/6540/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6540/15 Головуючий у 1-й інстанції: Нагорянський С.І.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Оберемка Романа Анатолійовича про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Гончарова Сергія Івановича в якому просила:

- визнати протиправною (незаконною) бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за Договором банківського вкладу (депозиту) "Вигідний альянс" від 04 липня 2014 року № 43913 за рахунок Фонду;

- визнати протиправною (незаконною) бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Гончарова Сергія Івановича щодо не включення ОСОБА_2 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, за вкладом за Договором банківського вкладу (депозиту) "Вигідний альянс" від 04 липня 2014 року № 43913 за рахунок Фонду;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Гончарова Сергія Івановича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо вкладника ОСОБА_2, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування за вкладом за Договором банківського вкладу (депозиту) "Вигідний альянс" від 04 липня 2014 року № 43913 у розмірі 200000,00 грн. за рахунок Фонду;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів, за вкладом за Договором банківського вкладу (депозиту) "Вигідний альянс" від 04 липня 2014 року № 43913 за рахунок Фонду у розмірі 200000,00 грн. за рахунок Фонду.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачка звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В ході апеляційного розгляду справи за клопотанням представника позивача було проведено заміну відповідача - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича на Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Українмький фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича відповідно до рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №198 від 02.11.2015 року, яким Уповноважену особу Фонду Гончарова С.І. відкликано та призначено Уповноваженою особою Оберемка Р.А.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з»явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Український фінансовий світ" (Банк) та ОСОБА_2 (Вкладник) укладено Договір банківського вкладу (депозиту) "Вигідний альянс" №43913.

Згідно п.п. 1.1. договору, Банк приймає від Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 16200,00 доларів США (вклад) у тимчасове строкове користування на строк до 04 жовтня 2014 року та зобов'язується сплачувати проценти за його користування в розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п. п. 2.3.1. Договору, Вкладник зобов'язується протягом трьох днів з дати укладення Договору внести готівкою або безготівковим шляхом суму вкладу на вкладний (депозитний) рахунок. Внесення суми вкладу оформлюється відповідним розрахунково-касовим документом, який підтверджує внесення (перерахування) грошових коштів та зберігається у Вкладника.

Згідно наданої позивачем квитанції № TR.58222.798.208 від 04 липня 2014 року, на вкладний рахунок ОСОБА_2 зараховано грошові кошти в сумі 16200,00 дол. США (еквівалент у гривнях - 191598,00 грн.); призначення платежу - надходження коштів за депозитною угодою № 43913 від 04 липня 2014 року.

Підпунктом 2.1.2 Договору передбачено, що Банк зобов'язується при настанні дати повернення вкладу, при зверненні Вкладника до Банку за отриманням Вкладу, або в день розірвання Договору, повернути Вкладнику суму вкладу та нараховані, але несплачені проценти, шляхом, передбаченим чинним законодавством України.

Постановою Правління Національного банку України від 10 листопада 2014 року № 717 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ".

13 листопада 2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 119, яким вирішено: розпочати процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" з відшкодуванням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до плану врегулювання з 13 листопада 2014 року; призначити Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова С.І. строком на 1 рік з 13 листопада 2014 року по 12 листопада 2015 року включно.

Як зазначив позивач в позовній заяві, на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розміщено повідомлення, з якого позивачу стало відомо, що з 21 листопада 2014 року Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ". При цьому, виплати будуть здійснюватись у період з 21 листопада 2014 року по 31 грудня 2014 року відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

У зв'язку з отриманням інформації про відсутність позивача в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, 27 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернулась до відповідачів із заявою, в якій просила включити її до Переліку (реєстру) вкладників ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та виплатити гарантовану суму відшкодування за вкладом по договору банківського вкладу (депозиту) № 43913 від 04 липня 2014 року.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_2, листом від 01 грудня 2014 року № 001/377 Уповноважена особа Фонду повідомила про те, що договір банківського вкладу, укладений між позивачем та ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" від 04 липня 2014 року №43913, а також операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статті 228 Цивільного кодексу України.

Листом від 17 лютого 2015 року № 02-036-4981/15 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, повідомив позивача, що згідно ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд здійснює виплату відшкодування коштів вкладникам на підставі отриманого від Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію переліку вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, однак інформація про позивача не була включена до зазначеного Переліку.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо невключення до переліку та загального реєстру вкладників, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції погодився з доводами відповідача щодо наявності підстав для визнання договору банківського вкладу (депозиту) нікчемним.

Колегія суддів не може погодитись у повному обсязі з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Нормативно-правовим актом, який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року №4452-VI.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону № 4452, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

При цьому, вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 1. ст. 26 Закону №4452, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

У силу ст. 44 Закону №4452, Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Фонд вносить Національному банку України пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку: 1) відповідно до плану врегулювання; 2) у разі закінчення строку тимчасової адміністрації банку та/або невиконання плану врегулювання; 3) в інших випадках, передбачених цим Законом.

Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку протягом п'яти днів з дня отримання пропозиції Фонду про ліквідацію банку. Національний банк України інформує Фонд про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення.

Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У взаємозв'язку з наведеним, слід зазначити, що порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений ст. 27 Закону №4452.

Так, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27 Закону №4452).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (ч. 2 ст. 27 Закону №4452).

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 3 ст. 27 Закону №4452).

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства (ч. 4 ст. 27 Закону №4452).

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 5 ст. 27 Закону №4452).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 48 Закону №4452, Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Пунктом 2 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 (надалі - Положення № 14) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 року за №1548/21860, передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Пунктом 4 розділу IV Положення № 14 передбачено, що Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З наведеного у сукупності вбачається, що Перелік, який складається Уповноваженою особою, та Загальний реєстр вкладників, який затверджується Фондом, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається Уповноваженою особою Фонду, а Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі Переліку. Перелік, який складається Уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що оскільки позивачку не було включено Уповноваженою особою до вказаного Переліку в частині суми грошових коштів, набутих останньою на підставі договору про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки, то станом на момент розгляду справи судом у Фонду не було підстав для включення ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників.

Щодо підстав не включення Уповноваженою особою позивача до Переліку вкладників, колегія судді вважає за необхідне зазначити наступне.

Підставою для такого не включення з посиланням на ст. 38 Закону №4452 стало те, що кошти на рахунок позивачки надійшли внаслідок "розподілу" рахунків, результатом яких стало збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом.

Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, наказом тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "УФС" від 30 жовтня 2014 року №34 створено комісію щодо визнання нікчемними правочинів (договорів) банківських вкладів (депозитів), які обліковуються на балансі ПАТ "КБ "УФС".

Зі змісту протоколу засідання комісії щодо визнання нікчемними вкладів від 10 листопада 2014 року вбачається, що ухвалено визнати нікчемними правочини, згідно Додатку №1, зокрема правочин, укладений між ПАТ "КБ "УФС" та позивачкою (договір).

Відповідно до виписки з протоколу засідання виконавчої дирекції від 18 листопада 2014 року №237/14, тимчасово обмежено (заблоковано) виплати по деяким записам у базі даних про вкладників ПАТ "КБ "УФС", що внесені у період з 01 по 16 липня 2014 року з метою недопущення можливого протиправного відшкодування виплат по зазначеним записам за рахунок коштів Фонду.

Уповноваженою особою Фонду 18 листопада 2014 року оформлено наказ №6 "Про визнання нікчемними транзакцій та правочинів", за змістом якого, на підставі п. 6 ч. 2 ст. 37, ч.ч. 2, 3 ст. 38 Закону, висновків комісії з визнання нікчемними правочинів (договорів) банківських вкладів (депозитів), зважаючи на необхідність звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо виявлених фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку та інших осіб стосовно ПАТ "КБ "УФС", враховуючи рішення виконавчої дирекції Фонду від 18 листопада 2014 року №237/14, визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до наказу, у тому числі договіру № 43913 від 04.07.2014 року.

Крім того, колегія суддів зазначає, що кошти на вкладний (депозитний) рахунок позивачки внесено самостійно у касі ПАТ "КБ "УФС", що підтверджується копією квитанції № TR.58222.798.208 від 04.07.2014 року у розмірі 16200,00 доларів США, еквівалент 191 598,96 гривень.

З метою забезпечення прав Фонду, Уповноважена особа, як те зазначено в ч. 2 ст. 38 Закону №4452, забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

За змістом ч. 3 ст. 38 Закону №4452, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Водночас, загальне поняття нікчемності правочинів наведено у ст. 228 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Отже, Уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

В той же час, як це випливає зі змісту наведених норм, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину очевидно недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Таким чином, твердження про нікчемність договору не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи, а тому Окружний адміністративний суд дійшов помилкового висновку про правомірність дій уповноваженої особи Фонду щодо визнання договору нікчемним.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Вищого адміністративного суду України від 02.03.2017 року справа №К/800/24998/15.

Як вбачається із позовної заяви, позивачка фактично оспорює визнання Уповноваженою особою нікчемним договору, який було укладено між нею та банком, проте позовних вимог щодо визнання відповідного рішення про визнання такого договору нікчемним не заявила.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін, про захист яких вони просять.

Відповідно до частини 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що діяв у редакції на час виникнення спірних правовідносин, Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: 1) виконує повноваження органів управління банку; 3) складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; 9) виконує повноваження, які визначені частиною другою статті 37 цього Закону; 10) здійснює відчуження активів і зобов'язань банку в разі, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Уповноважена особа Фонду може здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та/або нормативно-правовими актами Фонду, які є необхідними для завершення процедури ліквідації банк (ч.2 ст. 48 Закону).

Згідно з частиною 2 ст. 37 Закону Уповноважена особа Фонду має правопродовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною 3 ст. 37 Закону визначено, що на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку.

На виконання вимог вищезазначеної норми Закону, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладі фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» видано наказ № 6 від 18.11.2014 року про визнання нікчемними всі трансакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього наказу. До переліку право чинів згідно додатку №1 до зазначеного наказу № 6 внесено договір №43913, що укладений 04 лиапня 2014 року між позивачкою та банком.

Отже, колегія судідв вважає, що Уповноважена особа Фонду мала всі, визначені Законом, підстави для видачі наказу №6 від 18.11.2014 року.

Та обставина, що Уповноважена особа видала саме наказ, яким визнала нікчемним правочин, а не інший документ, колегія суддів вважає, не має суттєвого значення для правильного вирішення справи, оскільки Закон «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містить норми, яка б забороняла Уповноваженій особі приймати рішення у вигляді наказу про визнання правочину нікчемним.

Проте, колегія суддів вважає, що питання віднесення договору до нікчемних було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України.

Відповідно до частини 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 зазначеної норми Закону визначено підстави для визнання договорів нікчемними. Зокрема, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів( п.1 ч.4 ст.38 Закону).

Із матеріалів справи вбачається, що договір №43913 від 04 липня 2014 року було укладено до визнання банку проблемним від 15.07.2014 року, до введення тимчасової адміністрації та до введення інших мір, направлених на ліквідацію банку.

На момент укладення договору будь-яких обмежень щодо діяльності банку, пов'язаного з укладанням договорів банківського вкладу, внесення вкладниками грошових коштів, не приймалось і відповідачі про це відповідних доказів до суду не надали.

Надана відповідачами довідка про рух коштів по рахункам клієнтів від 27.04.2015 року не свідчить, що позивачка не вносила грошові кошти на відкритий нею у банку рахунок, а також не підтверджує, що позивачкою чи банком під час укладення договору були вчинені дії, які тягнуть за собою визнання договору нікчемним.

Таким чином, відсутні докази, які б свідчили про нікчемність правочину, що був укладений між позивачкою та банком, а тому наказ про визнання такого договору нікчемним є протиправним.

Крім того, колегія суддів враховує, що визнаючи договір нікчемним в наказі №6 відповідачем не було вказано з яких підстав визнано правочин, що укладено між позивачкою та банком, нікчемним.

На час прийняття вищезазначеного наказу №6 була чинна стаття 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка містила сім підпунктів підстав для визнання правочинів нікчемними. На жодний із таких пунктів відповідач в наказі не послався, а отже встановити з яких правових підстав договір було визнано нікчемним не можливо.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб»єкта владних повноважень, а у випадку невиконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Оскільки позивачка фактично у позовній заяві оспорює законність наказу №6 від 18.11.2014 року щодо визнання правочину, який укладено нею з банком, нікчемним, проте, вимоги про визнання протиправним наказу та його скасування у позові не ставить, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог для повного захисту прав та інтересів позивачки та визнати протиправним наказ №6 в частині, що стосується визнання нікчемним договору, який було укладено між позивачкою і банком, та скасувати його.

З урахуванням вищевикладене, колегія суддів вважає, що бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо застосування наслідків нікчемності правочину у вигляді невнесення інформації про ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Комерційний банк" Український фінансовий світ" за рахунок Фонду, є протиправною.

Тому, колегія суддів приходить до висновку щодо ухвалення судового рішення про зобов'язання Уповноважену особу подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за Договором банківського вкладу (депозиту) "Вигідний альянс" від 04 липня 2014 року № 43913 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Щодо позовних вимог, які стосуються Фонду гарнтування вкладів фізичних осіб, то в їх задоволенні слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно з ч.3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб вкладів фізичних осіб коштів за вкладами Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Відповідно до ч.2 розділу ІУ Положення Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Оскільки, Уповноважена особа Фонду не включила ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, позовні вимоги позивача в частині до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про включення позивачки до Загального реєстру вкладників є передчасними і не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що внаслідок порушення норм матеріального права, суд першої інстанції невірно вирішив справу за суттю вимог, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 травня 2015 року скасувати та ухвалити у справі нову постанову, наступного змісту.

Визнати протиправним та скасувати наказ №6 від 18.11.2014 року Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова С.І. в частині визнання нікчемним правочину (договору) №43913 від 04 липня 2014 року банківського вкладу (депозиту) «Вигідний альянс», укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ» та ОСОБА_2.

Визнати протиправною бездіяльністьУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича щодо не включення ОСОБА_2 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, за вкладом за Договором банківського вкладу (депозиту) "Вигідний альянс" від 04 липня 2014 року № 43913 за рахунок Фонду.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича подати до Фонду гарантування вкладі фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за Договором банківського вкладу (депозиту) "Вигідний альянс" від 04 липня 2014 року № 43913 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 14 червня 2017 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.