Справа № 815/1023/16
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року м. Київ К/800/36939/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Горбатюка С.А., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третьої особи: ОСОБА_2, про скасування рішення, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (далі - ДДАБІ) про скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира належить їй на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 29 листопада 1997 року № 1924/97, зареєстрованого Одеською новою біржею 29 листопада 1997 року за № 1924/97. Договір визнаний дійсним на підставі рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2005 року у цивільній справі № 2-5653/05, яке набрало законної сили 26 серпня 2005 року. Право власності на квартиру НОМЕР_2 зареєстроване Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 15 березня 2002 року за № 2073 на сторінці 56 у книзі 442 пр та комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 07 вересня 2005 року реєстраційний номер НОМЕР_3. Будинок НОМЕР_4 є багатоквартирним та знаходиться на земельній ділянці, власником якої є Територіальна громада міста Одеси. У 2014 році власником квартири НОМЕР_1 у будинку НОМЕР_4 ОСОБА_2 проведено реконструкцію цієї квартири шляхом спорудження прибудови до квартири на прибудинковій території та надбудови другого та третього мансардного поверхів. Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області за № ОД 10 зареєстровано декларацію про готовність об'єкту до експлуатації - квартири АДРЕСА_2, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_2 На підставі вказаної декларації ОСОБА_2 видане свідоцтво про право власності на кватиру НОМЕР_1. У декларації вказується, що реконструкція полягає у надбудові третього поверху та не передбачає змін зовнішніх геометричних розмірів у фундаменті. Квартири НОМЕР_2 та НОМЕР_1 є суміжними, оскільки мають спільну несучу стіну. Квартири мають окремі виходи на прибудинкову територій. Таким чином, позивач зазначає, що проведення реконструкції та реєстрація декларації про готовність до експлуатації квартири НОМЕР_1 зачіпляє права та інтереси ОСОБА_1, як власника суміжної квартири. Так, у зв'язку із проведенням реконструкції погіршилась інсоляція її квартири. Також, у зв'язку із реконструкцією зайнято частину прибудинкової території, що перешкоджає проходу та проїзду. Проте, у зв'язку із прийняттям рішення про реєстрацію декларації про готовність квартири НОМЕР_1 до експлуатації, стверджує позивач, ОСОБА_1 позбавлена права вимагати у судовому порядку приведення квартири НОМЕР_1 у первісний стан. Рішення про реєстрацію декларації про готовність квартири НОМЕР_1 до експлуатації підлягає скасуванню через подання замовником (ОСОБА_2) недостовірних даних та проведення будівництва на земельній ділянці, яка не була відведена. У дійсності реконструкція квартири НОМЕР_1 передбачає збільшення габаритних розмірів першого поверху за рахунок проведення прибудови до квартири шляхом забудови частини прибудинкової території. Одеська міська рада, як орган, який здійснює правомочності власника земельної ділянки, не надавала згоду на забудову частини прибудинкової території. ОСОБА_1, як користувач цієї земельної ділянки, також не надавала згоду на забудову прибудинкової території та категорично заперечує проти такої забудови, оскільки це створює перешкоди у проході та проїзді до будинку. Таким чином, ОСОБА_2 не отриманий документ, що посвідчує право на забудову прибудинкової території. Реконструкція квартири НОМЕР_1 у частині проведення прибудови, є на думку позивача, самовільною, оскільки передбачає зміну зовнішніх габаритних розмірів фундаменту та проведена шляхом забудови частини прибудинкової території. При цьому, документи, що посвідчують право забудови прибудинкової території відсутні.

Позивач просила скасувати рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області №ОДЮ від 12 листопада 2014 року про реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації - квартири АДРЕСА_2

Одеський окружний адміністративний суд постановою від 17 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2016 року, позовні вимоги задовольнив.

Скасував реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція квартири НОМЕР_1 з надбудовою 3-го поверху без змін зовнішніх геометричних розмірів фундаменту у плані» за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровану Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області за №ОД10 від 17 листопада 2014 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 17 листопада 2014 року ДДАБІ в Одеській області за № ОД 10 зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації щодо закінченого будівництвом об'єкта «Реконструкція квартири НОМЕР_1 з надбудовою 3-го поверху без змін зовнішніх геометричних розмірів фундаменту у плані» за адресою: АДРЕСА_2, код об'єкта НОМЕР_5, ІІ категорія складеності, замовником за якою є ОСОБА_2

Відповідно до п.9 поданої декларації № ОД10 реконструкцію об'єкту проведено замовниками на підставі, в тому числі, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки виданих управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради (далі - ОМР) № 017-07/135 від 30 липня 2014 року.

Розпорядженням міського голови від 09 лютого 2012 року № 77-01р затверджено Інструкцію з діловодства у виконавчих органах ОМР.

Пунктом 33 Інструкції з діловодства у виконавчих органах ОМР (із змінами згідно розпорядженням міського голови №457-01р від 16 травня 2013 року) визначено, що індексація документів полягає у присвоєнні їм умовних позначень - індексів, які надаються документам під час їх реєстрації.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки згідно номенклатури справі за 2014 року не існує індексного номеру № 017-07, то містобудівні умови № 017-07/135 управлінням архітектури та містобудування ОМР не видавались. Отже, замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД10 від 17 листопада 2014 року наведено недостовірні дані, що дають підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом та реєстрація зазначеної декларації у відповідності до вимог частини другої статті 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанції, вважає їх правильними та таким, що відповідають нормам як матеріального так і процесуального права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року № 294 (далі - Положення № 294), Держархбудінспекція є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, в т.ч. здійснює державний контроль та нагляд за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил; виконує дозвільні та реєстраційні функції у будівництві. Здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно з частиною першою та другою статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (далі - Порядок №461).

Частиною десятою статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пунктом 16 Порядку № 461 передбачено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Відповідно до п.2 Порядку № 461 повнота даних - інформація, зазначена замовником у поданих за встановленою формою документах, що за змістом достатня для прийняття рішення про реєстрацію декларації.

Згідно з вимогами п.18 Порядку № 461 орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Тобто, реєстрація декларацій про готовність об'єкта до експлуатації проводиться на основі дозвільного принципу. Суть цього принципу полягає у тому, що орган державного архітектурно-будівельного контролю під час розгляду декларації про готовність об'єкта до експлуатації повинен перевірити лише повноту даних, зазначених у декларації, тобто те, що інформація, зазначена замовником у поданих за встановленою формою документах, за своїм змістом достатня для прийняття рішення про реєстрацію декларації, а відповідальність за достовірність вказаних даних залишається за заявником.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на зазначення в декларації від 17 листопада 2014 року № ОД 10 саме недостовірних даних як на підставу для задоволення позову.

Питання внесення змін до декларації та скасування її реєстрації передбачено статтею 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини другої статті 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Аналогічні приписи містять абз.7 та 8 п.22 Порядку № 461, в яких зазначено, що у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Отже, з вищезазначеного слідує, що обов'язковою умовою для прийняття рішення про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації є встановлення факту наведення у ній недостовірних даних, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом. При цьому законодавцем конкретизується випадки, коли об'єкт слід вважати самочинним будівництвом: якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Тобто, недостовірність даних, зазначених у декларації, які є підставою для скасування її реєстрації, безпосередньо пов'язуються з наявністю ознак самовільного будівництва об'єкта.

Рішенням Одеської міської ради № 3295-VI від 16 квітня 2013 року затверджено Положення про управління архітектури та містобудування Одеської міської ради у новій редакції.

Відповідно до п.1.1. цього Положення управління архітектури та містобудування Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради і створюється відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Розпорядженням міського голови від 09 лютого 2012 року № 77-01р, затверджено Інструкцію з діловодства у виконавчих органах Одеської міської ради.

Пунктом 33 Інструкції з діловодства у виконавчих органах Одеської міської ради (із змінами згідно розпорядженням міського голови № 457-01р від 16 травня 2013 року) визначено, що індексація документів полягає у присвоєнні їм умовних позначень - індексів, які надаються документам під час їх реєстрації.

Реєстраційний індекс складається з порядкового номера документа у межах групи документів, що реєструються, який доповнюється індексами, що застосовуються у виконавчому органі міської ради, зокрема індексами за номенклатурою справ, структурного підрозділу, кореспондентів, посадових осіб, які розглядають або підписують документ, виконавців, питань діяльності яких стосується документ, тощо.

Складові частини реєстраційного індексу відокремлюються одна від одної правобічною похилою рискою. Послідовність написання складових частин реєстраційного індексу може змінюватися залежно від того, який документ реєструється, - вхідний чи такий, що створений у виконавчому органі міської ради.

Для вхідних документів реєстраційний індекс складається з порядкового номера та індексу за номенклатурою справ або іншого індексу, що застосовується у виконавчому органі міської ради, наприклад: 845/01-10, де 845 - порядковий номер, 01-10 - індекс справи за номенклатурою.

У вихідного документа реєстраційний індекс може розміщуватися у зворотній послідовності - індекс за номенклатурою справ (у разі потреби може зазначатись також інший індекс, що застосовується у виконавчому органі міської ради) та порядковий номер, наприклад: 02-15/258, де 02-15 - індекс справи за номенклатурою, 258 - порядковий номер.

Як вбачається з матеріалів справи, і зазначені обставини встановлені та перевірялись судами попередніх інстанцій, в Управлінні архітектури та містобудування Одеської міської ради затверджені індекси справ з 01-01 по 01-34. При реєструванні вихідного номеру містобудівних норм та обмежень індексний номер присвоюється в залежності від статусу замовника: індекс 01-06 - для юридичних осіб, індекс 01-07 - для фізичних осіб. Індекс справи 017-07 взагалі не існує в номенклатурі справі управління.

Крім того, з листа Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради № 01-15/501п від 11 серпня 2016 року вбачається, що містобудівні умови та обмеження з порядковим номером 135 від 14 травня 2014 року управлінням були надані на будівництво садового будинку із знесенням існуючих на земельній ділянці споруд за адресою: АДРЕСА_3.

Аналізуючи вищевикладену інформацію, враховуючи те, що згідно номенклатури справі за 2014 року не існує індексного номеру № 017-07, то містобудівні умови № 017-07/135 управлінням не видавались.

В свою чергу, оскільки Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради не видавались містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 017-07/135, то зазначені замовником відомості у п.9 декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 10 від 17 листопада 2014 року мають недостовірний характер.

Отже, оскільки замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 10 від 17 листопада 2014 року наведено недостовірні дані, що дають підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що реєстрація зазначеної декларації у відповідності до вимог частини другої статті 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді С.А. Горбатюк

Т.Г. Стрелець