Справа № 804/703/17
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2017 р. Справа № 804/703/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Сидоренка Д.В., при секретарі Гелетій М.Т., розглянувши за участю представника позивача ОСОБА_1, у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2,
до відповідача Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПАТ «КБ «Приватбанк»,
про визнання протиправним та скасування постанови.
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2016р. про примусове виконання виконавчого напису ;8385, виданого 26.09.2016р. щодо стягнення з ОСОБА_2 1000000 грн. на користь ПАТ «КБ «Приватбанк».
Позовні вимоги мотивовані тим, що виконавче провадження відкрито не за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна, оскільки позивач не проживає, не перебуває, не працює та не має майна у м. Лисичанськ Луганської області. Крім того, позивач посилається на наявність сумнівів щодо видання виконавчого напису із сумою заборгованості 100000 грн. на користь ПАТ «КБ «Приватбанк».
В судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся судовою повісткою. У письмових запереченнях просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на те, що 06.12.2016р. до відділу надійшла заява третьої особи про примусове виконання рішення разом з виконавчим написом №8385 від 26.09.2016р. виданим приватним нотаріусом Бондар І.М. про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 в сумі 100000 грн. В заяві стягувачем зазначене місце проживання боржника: АДРЕСА_1, у зв'язку з чим відкрито виконавче провадження, з урахуванням правила визначеного ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» щодо права стягувача вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд -
26.09.2016р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі за №8385) про стягнення грошових коштів у сумі 2701699,99 грн. з ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової карти платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2, дата народження - 20.04.1974 року, місце народження: м.Дніпропетровськ, місце роботи - фізична особа - підприємець, які є його боргом за кредитним договором №DNU0GA08661330 від 26.06.2007 року, укладеними між ним та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк».
Заявою від 02.12.2016р. вих.№3136 ПАТ «КБ «Приватбанк» звернулося до ДВС Лисичанського МВ ГТУЮ у Луганській області з проханням прийняти до виконання виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 26.09.2016р. зареєстрованому в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №8385 про стягнення з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 100000 грн. Також у заяві зазначено прохання відкрити виконавче провадження за місцем проживання боржника на підставі ст.20 п.1 та накласти арешт на все майно боржника та оголосити заборону на його відчуження шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. До заяви додані оригінал виконавчого напису та копія довіреності представника Приватбанку.
Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.12.2016р. (ВП 53065254), державним виконавцем Безволенко А.С. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_2 та заборонено здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_2 лише в межах суми боргу. Арешт накладено з моменту надходження постанови.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною 1 ст.13 Закону передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно ч.1 ст.18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до п.1 ч.1, ч.3, ч.5 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, в тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до положень ч.1 ст.24 Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Зі змісту наведених норм слідує, що в заяві про примусове виконання рішення, стягувачем можуть додатково зазначатися відомості зокрема щодо місцезнаходження боржника і необхідна сума стягнення, та обов'язок державного виконавця винести постанову про відкриття виконавчого провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа, з дотриманням визначених правил щодо місця виконання рішення, виходячи з наявної у нього інформації, зокрема щодо місцем проживання, перебування, роботи боржника та місцезнаходження його майна.
Як зазначалося вище, в заяві від 02.12.2016р. вих.№3136 стягувачем зазначалося місце проживання боржника - АДРЕСА_1 і заборгованості в розмірі 100000 грн., а в постанові про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2016р. усі відомі адреси боржника - АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, що виключає протиправність оскаржуваного рішення.
Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.24 Закон у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.
Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.
Згідно ч.1, 4 ст.25 Закону за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (у разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, якщо боржник та його майно перебувають на території адміністративно-територіальних одиниць, віднесених до підвідомчості різних органів державної виконавчої служби, тощо), або у разі виконання зведеного виконавчого провадження в органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.
Передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.
Відповідно до положень п.6 розділу V «Порядок передачі виконавчих документів та виконавчих проваджень» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012р., виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі, зокрема якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.
Таким чином, у разі з'ясування обставин щодо іншого місця проживання, перебування, роботи боржника або іншого місцезнаходження його майна, на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, має бути вирішене питання щодо передачі виконавчого провадження, що також виключає обставини протиправності оскаржуваного рішення.
Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні адміністративного позову повністю.
У судовому засіданні, яке відбулось 15.05.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Повний текст постанови складено 19.05.2017р.
Керуючись ст.ст.160-163, 167 КАС України, суд -
В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.В. Сидоренко