Справа № 821/855/16
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/855/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю представника позивача Мут М.М., представника відповідача Хуснутдінової Н.Ч. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Либер" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № та № від 24.05.2016 р.,

встановив:

Приватне підприємство "Либер" (далі по тексту - позивач або ПП "Лібер") звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі по тексту - відповідач або ГУ ДФС в Херсонській області).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ГУ ДФС в Херсонській області проведено перевірку позивача за результатами якої складено акт та прийнято податкові повідомлення - рішення. Вказані податкові повідомлення - рішення позивач вважає протиправними у зв'язку з тим, що підставою для винесення ППР, було не підтвердження реальність здійснення операцій з ПП "Инвест-Агропром" () та ПП "Металстрой" ().

Позивач вважає твердження відображені в акті перевірки безпідставними, оскільки у ході проведення перевірки надало усі первинні документи (податкові, видаткові накладні, ТТН тощо), які засвідчують належне документальне оформлення операцій з ПП "Инвест-Агропром" () та ПП "Металстрой" (). У ПП "Либер" є відповідні складські приміщення для зберігання нафтопродуктів, інші засоби матеріально-технічного забезпечення, які доводять належну правосуб'єктність. Щодо відсутності окремих документів та/або їх окремі недоліки не є підставою для висновків про відсутність господарської операції.

З приводу довіреностей на одержання ТМЦ вказав, що такі скасовано з 01.01.2015 року, а тому їх відсутність не може ставитись у вину платнику податків, як і свідчити про нереальність операції.

Крім того, на час здійснення господарських операцій контрагенти "Инвест-Агропром" та ПП "Металстрой" були зареєстрованими платниками ПДВ, в них відсутній податковий борг, в системі ДФС "Дізнайся більше про свого бізнес партнера" не було жодної негативної інформації про них.

На підставі вказаного вважає неправомірними податкові повідомлення - рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що перевіркою позивача встановлено, що в порушення ст.44 п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п. 198.5 ст.198, п.201.1 ст.201, Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ ПП "Либер" (код 32391652) завищено податковий кредит за перевіряємий період на загальну суму податку на додану вартість на загальну суму 1113658 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет (рядок 25 декларацій з податку на додану вартість) на загальну суму - 1113658 грн., в порушення пп. 138.1.1 п. 138.1 п. 138.2 п.138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) внаслідок чого ПП "Либер" завищені витрати, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування на загальну суму 7297452 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств за 2014 рік на загальну суму 1313541 грн.; перевіркою неможливо підтвердити факт реального здійснення фінансово-господарських операцій ПП "Либер" з ПП "Инвест-Агропром" та ПП "Металстрой".

Згідно наданої податкової звітності до податкового органу (ДПІ у м. Херсоні) з податку

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

Відповідач вважає вказані податкові повідомлення - рішення правомірними, оскільки порушення встановлені перевіркою.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини: у період 02 по 04березня та 09 березня 2016 року ГУ ДФС у Херсонській області проведено позапланову виїзну документальну перевірку приватного підприємств "Либер" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за лютий, березень, квітень, травень, червень, вересень, жовтень 2014 року та податку на прибуток підприємства за 2014 рік при здійсненні закупівлі у контрагентів - постачальників ПП "Инвест-Агропром" та ПП "Металстрой" підакцизних товарів, подальшої реалізації (використання) придбаних у контрагентів - постачальників товарно - матеріальних цінностей, відображення фінансово - господарських операцій у податковій звітності за результатами якої складено акт перевірки від 15 березня 2016 року №181/21-22-22-06/32391652.

Як вбачається з вищевказаного акту перевірки, у ході перевірки встановлено порушення ПП "Либер" ст.44 п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п. 198.5 ст.198, п.201.1 ст.201, Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями). ПП "Либер" (код 32391652) завищено податковий кредит за перевіряємий період на загальну суму податку на додану вартість на загальну суму 1113658 грн., у тому числі:

- за лютий 2014 року на суму 7589 грн.;

- за березень 2014 року на суму 132568 грн.;

- за квітень 2014 року на суму 126190 грн.;

- за травень 2014 року на суму 89175 грн.;

- за червень 2014 року на суму 101210 грн.;

- за вересень 2014 року на суму 254075 грн.;

- за жовтень 2014 року на суму 402851 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет (рядок 25 декларацій з податку на додану вартість) на загальну суму - 1113658 грн., у тому числі:

- за лютий 2014 року на суму 7589 грн.;

- за березень 2014 року на суму 132568 грн.;

- за квітень 2014 року на суму 126190 грн.;

- за травень 2014 року на суму 89175 грн.;

- за червень 2014 року на суму 101210 грн.;

- за вересень 2014 року на суму 254075 грн.;

- за жовтень 2014 року на суму 402851 грн.

В порушення пп. 138.1.1 п. 138.1 п. 138.2 п.138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) внаслідок чого ПП „Либер" завищені витрати, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування на загальну суму 7297452 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств за 2014 рік на загальну суму 1313541 грн.

Перевіркою неможливо підтвердити факт реального здійснення фінансово-господарських операцій ПП "Либер" з ПП "Инвест-Агропром" та ПП "Металстрой".

На підставі зазначеного акту перевірки ГУ ДФС у Херсонській області винесено податкове повідомлення-рішення форми від 24.05.2016 року №, яким зобов'язано позивача сплатити 1392072 грн. 50 коп. податку на додану вартість та податкове повідомлення - рішення від 24.05.2016 р. № , грн., яким зобов'язано позивача сплатити 1641926 грн. 25 коп. податку на прибуток приватних підприємств.

Перевіркою встановлено, що з обставин господарської діяльності ПП "Либер" та "Инест-Агропром" слідує, що позивач з вказаним підприємством мав взаємовідносини у лютому-червні 2014 року.

Так, ПП "Либер" укладено договір поставки від 04.03.2014 року №04/03 а ПП "Инвест-Агропром". Згідно вказаного договору ПП "Инвест-Агропром" (в подальшому -"Постачальник") зобов'язується в порядку і строки, встановлені договором, передати у власність ПП "Либер" (в подальшому- "покупець") дизельне паливо, бензин А-92, бензин А-95 (надалі -товар), відповідної якості і за погодженою договором ціною, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити його вартість на умовах, визначених й цьому договорі.

Відповідно п.2.1 розділу 2 даного договору зазначено, що постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP, відповідно до правил ІНКОТЕРМС (в редакції 2010 року).

Згідно п. 12.1 договору, даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2014 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Перевіркою відповідача встановлено не виконання умов п. 2 договору, а саме: згідно розділу ІНКОТЕРМС (в редакції 2010 року) DDP DELIVERED DUTY PAID ( named place of destination) поставка зі сплатою мита ( назва місця призначення). Термін "поставка зі сплатою мита" означає, що продавець здійснює поставку покупцю товару, який пройшов митне очищення для імпорту, без розвантаження з будь-якого прибулого транспортного засобу в названому місці призначення. Продавець несе всі витрати та ризики, пов'язані з доставкою товару до цього місця, включаючи (у відповідних випадках) будь-які "мита" (під словом "мито" тут розуміється відповідальність за виконання та ризики виконання дій з проходження митних процедур, а також оплата витрат митного очищення, податків, митних і інших зборів) на імпорт до країни призначення.

При цьому, постачальник ПП "Инвест-Агропром", відповідно до товарно-транспортних накладних, здійснює постачання товарно-матеріальних цінностей не до покупця ПП "Либер" та за його податковою адресою: м.Херсон, смт.Зеленівка, вул.Б.Хмельницкого, буд.2-з, а за іншими адресами, яку не можливо встановити так як, в наданих товарно - транспортних накладних у графі "Пункт навантаження" вказано: м. Херсон; пункт розвантаження: "смт. В.Олександрівка, вул. Виробнича, 1", " Херсонська область", "Херсонська область, м. Гола Пристань", "м. Херсон", "Херсонська область, Чорнобаївка".

Відповідно до ст. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363ТТН - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Крім того, у видаткових накладних, виданих ПП "Инвест-Агропром" на адресу ПП "Либер" відсутня податкова адреса та код ЄДРПОУ ПП "Либер", в графі "товар" вказано лише найменування нафтопродуктів, не вказано - марку, вид нафтопродуктів, в графі "Місце складання" вказано м. Херсон, при цьому повної адреси не зазначено. Вказане не дає можливості ідентифікувати нафтопродукти.

У податкових накладних, виданих ПП "Инвест-Агропром" на адресу ПП "Либер", встановлено, що в графі "Найменування товарів/послуг продавця" вказано найменування нафтопродуктів, при цьому не вказано марку, вид нафтопродуктів, а також зазначені коди УКТ ЗЕД, які фактично не можливо ідентифікувати (відсутній імпортер).

Отже, суд приходить до висновку, що податкові накладні, видаткові накладні та товарно - транспортні накладні не мають всіх необхідних реквізитів.

Пунктом 4 розділу "Якість товару" договору передбачено, що якість товару, що поставляється за даним договором повинна відповідати нормативним документам і стандартам, діючим в Україні та підтверджуватися сертифікатами відповідності та паспортами якості діючим в Україні на кожну партію товару (продукції).

Відповідно до Правил обов'язкової сертифікації нафти та нафтопродуктів, затверджених наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 19.01.1997 N 19, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.02.1997 за N 52/1856, визначено, що партія продукції - будь-яка кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, що супроводжується одним документом про якість та одним товаросупровідним документом.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 Правил обов'язкової сертифікації нафти та нафтопродуктів, правила обов'язкової сертифікації нафти та нафтопродуктів (далі - Правила) встановлюють порядок та вимоги до проведення обов'язкової сертифікації нафти та нафтопродуктів (далі - продукція) в державній системі сертифікації УкрСЕПРО.

Також Правилами визначено:

- що сертифікації підлягає будь-яка партія продукції та кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, що супроводжується одним документом про якість та одним товаросупровідним документом. Також якщо під час зберігання продукції на підприємствах різних форм власності порушено правила її зберігання, допущено змішування різних марок продукції, така продукція розглядається як окрема партія, що підлягає повторній сертифікації;

- Об'єктами сертифікації в Системі є продукція, що:

- вироблена в Україні;

- ввозиться в Україну і зазначена заявником як така, що відповідає чинним в Україні нормативним документам;

- ввозиться в Україну і не зазначена заявником як така, що відповідає чинним в Україні нормативним документам, але може бути ідентифікована як така, що повинна відповідати чинним в Україні нормативним документам на аналогічну продукцію.

- обов'язкова сертифікація продукції в Системі здійснюється на відповідність обов'язковим вимогам нормативних документів, чинних в Україні, щодо безпеки життя, здоров'я людей, їх майна та охорони навколишнього середовища.

- порядок обов'язкової сертифікації імпортної продукції в Системі встановлюється органом із сертифікації відповідно до цих Правил та до вимог Порядку митного оформлення імпортних товарів (продукції), що підлягають обов'язковій сертифікації в Україні.

Також у вказаних Правилах зазначений механізм надання заявок до органів сертифікації, укладання договору про надання послуг сертифікації, порядок проведення сертифікації, відбору проб, зазначені терміни зберігання зразків сертифікованих нафтопродуктів.

Вимоги цих Правил є обов'язковими для органів з сертифікації продукції (далі - орган з сертифікації), що акредитовані в Системі, акредитованих випробувальних лабораторій (центрів), а також інших учасників Системи: підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, в тому числі іноземних, незалежно від форм власності, які виробляють або постачають продукцію (далі - заявник).

Інструкцією з контролювання якості нафти та нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04.06.2007 №271/121 передбачено, що дія Інструкції поширюється на всі групи, класи, типи і види нафти та типи, марки і види нафтопродуктів.

Суд зазначає, що під час проведення перевірки, як встановлено актом, позивачем не надано сертифікати відповідності та паспорти якості отриманих продуктів. Крім того, вказаних документів не надано ПП "Либер" і під час розгляду справи.

Також перевіркою встановлено, що станом на 01.07.2014 згідно картки рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками по взаємовідносинам з контрагентом - постачальником ПП "Инвест-Агропром" рахується кредиторська заборгованість у сумі 112 955,33 грн. ПП "Либер" здійснена оплата в розмірі 2 627 431,53 грн.

В ході перевірки відповідачем встановлено, що у ПП "Либер" за лютий-березень 2014 року рахуються розбіжності між сумою податкового кредиту та податкового зобов'язання з контрагентом-постачальником ПП "Инвест-Агропром" у розмірі - 140156,56 грн., які встановлені актом Херсонської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області від 01.07.2014 №183/21-03-22-95/38594141 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Инвест-Агропром" (код 38594141) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків з 01.11.2013 по 31.03.2014.

Зустрічну звірку неможливо провести у зв'язку з тим, що ПП "Инвест - Агропром" (код 38594141) не знаходиться за податковою адресою. Відповідно до інформації наданої від оперативного управління Херсонської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області від 09.07.14 №1110/21-03-07-05 встановлено відсутність факту реального здійснення господарської діяльності ПП "Инвест - Агропром" та відсутнє за податковою адресою: Україна, 73000, Херсонська область, м. Херсон, вул. Карла Маркса, буд.11, кв 2, в результаті чого встановлено, що ПП "Инвест - Агропром" за вказаною адресою не знаходиться.

Актом перевірки встановлено, що на адресу ДПІ у м. Херсоні отримано рапорт від старшого слідчого СУ ФР ГУ Міндоходів у Херсонській області від 10.04.2014 №426/21-22-09-02-14 щодо відпрацювання фінансово-господарської діяльності ПП "Инвест - Агропром", яким вказано, що в ході відпрацювання фінансово-господарської діяльності ПП "Инвест-Агропром", здійснено вихід в будній день, в робочий час за податковою адресою підприємства: м. Херсон, вул. Карла Маркса буд. 11, кв. 2, в результаті чого встановлено, що за вказаною податковою адресою ПП "Инвест-Агропром" не знаходиться. За даною адресою відсутні будь-які відомості (реквізити) ПП "Инвест-Агропром", які могли б свідчити про знаходження офісного приміщення вказаного підприємства за адресою м. Херсон, вул. Карла Маркса буд. 11, кв. 2.".

В ході проведення перевірки також встановлено, що протягом 2014 року ПП "Инвест-Агропром", згідно даних Єдиного державного реєстру податкових накладних не реєстрував податкові накладні щодо придбання дизельного пального, бензину А-92, бензину А-95 та не здійснював імпортування зазначених нафтопродуктів, а як наслідок не декларував сплату податку на додану вартість митним органам. При цьому, "Инвест-Агропром" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі податкових накладних у лютому-червні 2014 року податкові накладні, з зазначенням кодів УКТ ЗЕД, щодо реалізації на адресу ПП "Либер" дизельного пального (УКТ ЗЕД ), бензину А-92 ), бензину А-95).

Отже, проведеним аналізом податкової інформації не можливо дослідити походження товару, який реалізовувався ПП "Инвест - Агропром" на адресу ПП "Либер".

Відповідно до даних АС "Податковий блок" ТОВ "Инвест - Агропром" не подані додаток за формою АМ до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік, фінансові звіти суб'єкта малого підприємництва і звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб за звітні періоди 2014 року та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4), що не дає можливості встановити наявність основних засобів та кількість найманих, кваліфікованих працівників, які задіяні для здійснення підприємницької діяльності, а саме придбання та реалізації нафтопродуктів.

За результатами перевірки ПП "Либер, встановлено документування отриманих нафтопродуктів (бензину А-92, А-95 та дизельного пального) позивачем від ПП "Инвест-Агропром", при цьому, податкові зобов'язання документально не підтверджені.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку що реальність господарських операцій з "Инвест - Агропром" не підтверджено, тому у позивача відсутні підстави для податкового обліку господарських операцій з вказаним контрагентом.

Пунктами 138.1.1, 138.1.2 Податкового кодексу України (в редакції, чинній в період, що перевірявся) встановлено, що витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ, до яких відносяться: а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу; б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) від'ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; г) від'ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов'язань у зв'язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; е) витрати з придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг); є) витрати, пов'язані з реалізацією заставленого майна; ж) інші витрати, прямо пов'язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з) інші витрати, передбачені цим розділом.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, суд приходить до висновку, що дані, наведені позивачем в декларації з податку на додану вартість за лютий-червень 2014 року про обсяги придбання товарно-матеріальних цінностей ПП "Либер" (код 32391652) у ПП "Инвест-Агропром" (код 38594141) по вищевказаним операціям є не дійсними, тому податковий кредит, сформований з порушеннями податкового законодавства від укладання даних угод, підлягає зменшенню на загальну суму податкового кредиту по податку на додану вартість в розмірі загальну суму 456730,77 грн., у тому числі: за лютий 2014 - 7588,52грн., за березень 2014 - 132568,04 грн., за квітень 2014 - 126189,83 грн., за травень 2014 - 89174,53 грн., за червень 2014 - 101209,85 грн.

Щодо взаємовідносин позивача з контрагентом ПП "Металстрой" (код 39175824) за вересень, жовтень 2014 року, суд зазначає, що між підприємствами ПП „Либер" та ПП "Металстрой" укладено договір поставки від 27.08.2014 року №27/08 згідно якого, ПП "Металстрой" (в подальшому -"Постачальник") зобов'язується в порядку і строки, встановлені Договором, передати у власність ПП "Либер" (в подальшому -"Покупець") дизельне паливо, бензин А-92, бензин А-95 (надалі - "Товар"), відповідної якості і за погодженою Договором ціною, а Покупець зобов'язується прийняти Товар та сплатити його вартість на умовах, визначених у цьому Договорі. Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання обома Сторонами і діє до 31.12.2014 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за цим Договором.

Пунктом 2 вказаного договору "Умови та порядок поставки товару" постачальник (ПП "Металстрой" здійснює поставку товару на умовах DDP, відповідно до правил ІНКОТЕРМС (в редакції 2010 року).

При цьому встановлено, що постачальник ПП "Металстрой", відповідно до товарно-транспортних накладних, здійснює постачання товарно-матеріальних цінностей не за податковою адресою позивача: м. Херсон, смт.Зеленівка, вул.Б.Хмельницкого, буд.2-з, а за іншими адресами, яку не можливо встановити оскільки в товарно - транспортних накладних у графі "Пункт навантаження" вказано м. Херсон.

Крім того, суд зазначає, що відповідно п.4 розділу договору "Якість товару", якість товару, що поставляється за даним договором повинна відповідати нормативним документам і стандартам, діючим в Україні та підтверджуватися сертифікатами відповідності та паспортами якості діючим в Україні на кожну партію товару (продукції).

При цьому, щодо товару, який поставлявся вказаним контрагентом також не надано в ході проведення перевірки сертифікати відповідності та паспорта якості по отриманим та реалізованим нафтопродуктам. Вказані документи позивачем до суду також не надано.

Також перевіркою встановлено, що протягом вересня, жовтня 2014 року ПП "Металстрой" здійснив документування з зазначенням коду УКТ ЗЕД нафтопродуктів на адресу ПП "Либер", а саме: дизельне пальне (УКТ ЗЕД ), бензин А-92(УКТ ЗЕД ), бензин А-95(УКТ ЗЕД ), на суму 3284628,2 грн. та ПДВ - 656925,82 грн., у тому числі:

- за вересень 2014 - сума 1270373,9 грн. та ПДВ - 254074,87 грн.,

- за жовтень 2014 - сума 3014254,3 грн. та ПДВ - 402850,95 грн.

При цьому, під час проведення перевірки позивачем не надано копій платіжних доручень, які підтверджують здійснення розрахунків між ПП "Либер" та ПП "Металстрой".

В ході проведення перевірки, результати якої оформлено актом від 15 березня 2016 року, встановлено, що протягом 2014 року ПП "Металстрой", згідно даних Єдиного державного реєстру податкових накладних не реєстрував податкові накладні щодо придбання дизельного пального, бензину А-92, бензину А-95 та не здійснював імпортування зазначених нафтопродуктів, а як наслідок не декларував сплату податку на додану вартість митним органам. При цьому, вказаним підприємством зареєстровано в Єдиному державному реєстрі податкових накладних у вересні, жовтні 2014 року податкові накладні, з зазначенням кодів УКТ ЗЕД, щодо реалізації на адресу ПП „Либер" дизельного пального (УКТ ЗЕД ), бензину А-92 ), бензину А-95). За таких підстав аналізом податкової інформації не можливо дослідити походження товару, який реалізовувався ПП "Металстрой" на адресу ПП "Либер".

Крім того, суд зазначає, що у видаткових накладних, виданих (оформлених) ПП "Металстрой" відсутня податкова адреса та ідентифікаційний код ( ЄДРПОУ) ПП "Либер", в графі "товар" вказано лише найменування нафтопродуктів, не вказано - марка, вид нафтопродуктів, в графі "Місце складання" вказано лише - м. Херсон (неповна адреса), що унеможливлює ідентифікувати нафтопродукти. У податкових накладних, складених ПП "Металстрой" на адресу ПП "Либер", встановлено, що в графі "Найменування товарів/послуг продавця" вказано найменування нафтопродуктів, проте не зазначено марка, вид нафтопродуктів, а також зазначені коди УКТ ЗЕД, які фактично не можливо ідентифікувати (відсутній імпортер). У всіх товарно-транспортних накладних (форма №1-ТТН), відсутні данні, щодо номерів подорожних листів, номерів резервуарів з яких здійснено навантаження автотранспорту, також відсутні данні у графі "Температура нафтопродукту", у графах "Пункт навантаження" "Пункт розвантаження" вказано лише м. Херсон, Херсонська область, м.Берислав, с.Чорнобаївка.

Отже, позивачем документально не підтверджено податкові зобов'язання з ПП "Металстрой", тому суд приходить до висновку, що ПП "Либер" податковий облік вказаних операцій здійснено безпідставно.

Суд зазначає, що в ході розгляду справи встановлено відсутність об'єктів оподаткування по вищенаведеним фінансово-господарським операціям з документування придбання товарно-матеріальних цінностей у ПП "Металстрой" у вересні-жовтні 2014 року, які підпадають під п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст.138 ст.139.1.9 та п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.201 Податкового кодексу України.

За таких підстав суд приходить до висновку, що дані, які наведено в декларації з податку на додану вартість за вересень-жовтень 2014 року про обсяги придбання товарно-матеріальних цінностей ПП "Либер" (код 32391652) у ПП "Металстрой" (код 39175824) по вищевказаним операціям є не дійсними, податковий кредит, сформований з порушеннями податкового законодавства від укладання даних угод, підлягає зменшенню на загальну суму податкового кредиту по податку на додану вартість в розмірі загальну суму 656925,82 грн., у тому числі: за вересень 2014 - 254074,87 грн., за жовтень 2014 - 402850,95 грн.

Крім того суд зазначає, що ПП "Либер" не надав під час проведення відповідачем перевірки акти приймання-здавання нафтопродуктів від ПП "Інвест Агропром" та ПП "Металстрой". Відповідно до норм п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України у разі якщо документи до закінчення перевірки не надані, то вважається, що такі документи були відсутні взагалі.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Так, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (абзац 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відтак, до повноважень контролюючого органу входить аналіз реальності господарської діяльності платника податків на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку угодах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що обставини, які встановлені під час проведення перевірки знайшли своє відображення в ході розгляду справи.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку відповідачем доведено, що він діяв відповідно до законодавства в межах встановлених законодавством.

Отже, позовні вимоги приватного підприємства "Либер" не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06 червня 2017 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 8.3.3