Справа № 358/281/17
Суддя: Тітов М. Б.
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

гСправа № 358/281/17 Провадження № 2-а/358/131/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді: Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи Бабенка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління поліції охорони в Київській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Кагарлицьке об'єднане управління пенсійного фонду України Київської області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати дії Управління поліції охорони в Київській області щодо ненадання ОСОБА_3 довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) за роботу в III зоні небезпеки (в м. Прип'ять) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році із включенням до неї сум одноразової винагороди і добових протиправними та зобов'язати відповідача включити у довідку про заробітну плату ОСОБА_3 за період з 29 квітня 1986 року по 02 травня 1986 року на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс, постанови Ради Міністрів Української PCP та Української Ради професійних союзів від 10 червня 1986 року№207-7 за роботу в III зоні небезпеки ( в м. Прип'ять) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС одноразову винагороду за переопромінення в розмірі 500 крб., добові в розмірі 14 крб. (3,50 коп. х 4) і заробітну плату за цей період, обчислену із застосуванням кратності 5 та надати йому довідку із урахуванням вказаних сум.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що проходячи службу на посаді міліціонера у званні сержанта міліції у період з 29 квітня 1986 року по 02 травня 1986 року був відряджений та приймав безпосередню участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в ІІІ зоні небезпеки зони відчуження в м. Прип'ять, де отримав радіаційну дозу опромінення у 35,08 бер. Внаслідок захворювання пов'язаного із роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС отримав інвалідність другої групи, у зв'язку з цим має пільги та компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до умов п. 2 постанови Ради Міністрів України РСР та Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, які зайняті на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища» міністерствам і відомствам дозволялось виплачувати працівникам, у тому числі військовослужбовцям військових частин і органів КДБ СРСР, військовозобов'язаним, призваним на збори, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, направленим на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища, добові в розмірі 3,50 крб. та забезпечувати їх безкоштовними трьохразовим гарячим харчуванням (із розрахунку 2,58 крб. на добу) і безкоштовним житлом.

Гранично допустима доза опромінення станом на 1986 рік була передбачена нормами радіаційної безпеки (НРБ-76), затвердженими Головним Державним санітарним лікарем СРСР 7 червня 1976 року, №141-76 і становила для населення 0,5 бер на рік, для персоналу 5 бер на рік, вищевказані норми були основним документом, який регламентував рівень впливу іонізуючого випромінювання.

У відповідності до розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» №964-рс від 17 травня 1986 року, в тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації йому виплачується одноразова винагорода, якщо ця особа відноситься, серед інших, до офіцерського і начальницького складу органів внутрішніх справ в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання по посаді і спеціальному званню, що становить 500 карбованців.

Позивач зазначає, що 21.12.2016 року він звернувся до відповідача із заявою про видачу нової довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження ЧАЕС із урахуванням всіх виплат.

09.01.2017 року відповідач відмовив позивачу у видачі нової довідки про заробітну плату за період з 29.04.1986 року по 02.05.1986 року із урахуванням всіх виплат з посиланням на відсутність таких виплат за даними особистого рахунку позивача за 1986 рік.

З підстав визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії позивач змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на вищевказані факти та докази.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, але подав заперечення на позов, в яких зазначив, що відсутні підстави для включення в довідку про заробітну плату позивача за виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення, оскільки відповідно до розпорядження КМУ від 25.11.1993 № 1006-р, з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, було дозволено МВС перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Перерахунок провести в межах фонду заробітної плати МВС. Позивач отримував заробітну плату з врахуванням кратності 5 у відповідності до зони небезпеки 3 м. Прип'ять, де він ніс службу. Щодо добових та витрат на харчування, то включити ці виплати до довідки немає підстав, оскільки ці види виплат не входять до грошового забезпечення.

Представник третьої особи - Кагарлицького об'єднаного управління пенсійного фонду України Київської області, Бабенко Д.О. заперечував проти задоволення позову, підтримавши позицію відповідача.

Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач по даній справі є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), про що свідчить посвідчення серія А НОМЕР_1, видане 25.12.2001 року Київською обласною державною адміністрацією, та вкладка до посвідчення № НОМЕР_2.

Згідно посвідчення серія Б № НОМЕР_3 виданого ФЕВ ГУ МВС України в Київській області 21.01.2002 року, ОСОБА_3 є інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Згідно свідоцтва про хворобу 253/3в від 12.12.2001 року ОСОБА_3 не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

Згідно довідки сер. КИО-І № 149470 ОСОБА_3 є інвалідом другої групи з 18.12.2001 року; причина інвалідності захворювання пов'язане із виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії №0769564 від 27.04.2017 року ОСОБА_3 з 25.04.2017 року встановлена перша, підгрупа «А» інвалідності довічно. Причина інвалідності - захворювання пов'язане із виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно довідки № 604 від 14.12.2011 року ОСОБА_3 був безпосередньо зайнятий на роботах в період із 29.04.1986 року по 02.05.1986 року в м. Прип'ять Київської області, має право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

Відповідно до маршрутного листа від 01.02.2006 року сержант міліції ОСОБА_3 брав участь у заходах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та знаходився зоні відчуження ЧАЕС з 29.04.1986 року по 02.05.1986 року (номер наказу 069-86) кількість днів - 4; отримана доза опромінення складає 35,08 Бер. Інформація щодо отримання вказаної дози опромінення підтверджується також і карточкою обліку доз радіаційного опромінення.

Відповідно до маршрутного листа від 14.12.2011 року ОСОБА_3 брав участь у заходах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та знаходився 30-ти км зони відчуження ЧАЕС з 29.04.1986 року по 02.05.1986 року (номер наказу 069 від 14.08.1986 року) кількість днів - 4.

Відповідно до маршрутного листа від 26.01.2017 року сержант міліції ОСОБА_3 брав участь у заходах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та знаходився 30-ти км зони відчуження ЧАЕС з 29.04.1986 року по 02.05.1986 року (номер наказу 069 від 14.08.1986 року) кількість днів - 4.

Відповідно до довідки № 209 від 15.12.2011 року ОСОБА_3 виплачена заробітна плата за роботу в населених пунктах зони відчуження Прип'ять в сумі 95 крб. 11 коп. з урахуванням кратності 4 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7.

21.12.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу нової довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження ЧАЕС із урахуванням всіх виплат.

09.01.2017 року відповідач відмовив позивачу у видачі нової довідки про заробітну плату за період з 29.04.1986 року по 02.05.1986 року із урахуванням всіх виплат з посиланням на відсутність таких виплат за даними особистого рахунку позивача за 1986 рік, а також що види виплат з одноразової винагороди за переопромінення та добових не входили до грошового забезпечення.

Статями 21 та 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод не допускається.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами.

Частиною 1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. N 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Так, абзацом першим пункту 1 наказу МВС СРСР від 17.05.1986 № 0149 «Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», було наказано, зокрема, міністру внутрішніх справ Української PCP дозволяти за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов'язаних, що зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у III зоні небезпеки у 5-кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у 4-кратному розмірі, у І зоні - у 3-кратному розмірі.

Абзацом другим пункту 1 цього наказу передбачалося у такому ж порядку і розмірах виплачувати грошове забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу, що були зайняті на зазначених роботах у І - III зонах небезпеки, виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам та мічманам - також окладів за військовим і спеціальним званням.

Крім того, підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, установ та організацій, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища» встановлено, що оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій та першій зонах небезпеки, здійснюється відповідно у чотирьох-, трьох- і двохкратному розмірах, понад середньомісячну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленому за місцем роботи.

Гранично допустима доза опромінення станом на 1986 рік була передбачена нормами радіаційної безпеки (НРБ-76), затвердженими Головним Державним санітарним лікарем СРСР 7 червня 1976 року, №141-76 і становила для населення 0,5 бер на рік, для персоналу 5 бер на рік, вищевказані норми були основним документом, який регламентував рівень впливу іонізуючого випромінювання.

У відповідності до розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» №964-рс від 17 травня 1986 року, в тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації йому виплачується одноразова винагорода, якщо ця особа відноситься, серед інших, до офіцерського і начальницького складу органів внутрішніх справ в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання по посаді і спеціальному званню, що становить 500 карбованців.

Згідно з розпорядженням КМУ №1006-р від 25.11.1993 р., учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС співробітники МВС, віднесені до першої категорії, а також ті, що отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, мають право на перерахування їх грошового утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні ЧАЕС, у кратних розмірах, відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу.

Відповідно до умов п. 2 постанови Ради Міністрів України РСР та Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, які зайняті на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища» міністерствам і відомствам дозволялось виплачувати працівникам, у тому числі військовослужбовцям військових частин і органів КДБ СРСР, військовозобов'язаним, призваним на збори, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, направленим на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища, добові в розмірі 3,50 крб. та забезпечувати їх безкоштовними трьохразовим гарячим харчуванням (із розрахунку 2,58 крб. на добу) і безкоштовним житлом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст. 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді даної справи по суті встановлено, що відповідач не довів правомірність своїх дій при видачі позивачу довідки про заробітну плату від 26.01.2017 року, в яку не включив суми одноразової винагороди за переопромінення та добових, а тому право позивача на відповідний перерахунок підлягає судовому захисту.

Для захисту прав позивача необхідно зобов'язати Управління поліції охорони в Київській області включити у довідку про заробітну плату ОСОБА_3 за період з 29 квітня 1986 року по 02 травня 1986 року на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс, постанови Ради Міністрів Української PCP та Української Ради професійних союзів від 10 червня 1986 року№207-7 за роботу в III зоні небезпеки ( в м. Прип'ять) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС одноразову винагороду за переопромінення в розмірі 500 крб., добові в розмірі 14 крб. (3,50 коп. х 4) і заробітну плату за цей період, обчислену із застосуванням кратності 4 та збереженого середнього заробітку за основним місцем роботи і надати йому довідку із урахуванням вказаних сум.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 70, 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління поліції охорони в Київській області щодо ненадання ОСОБА_3 довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) за роботу в III зоні небезпеки (в м. Прип'ять) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році із включенням до неї сум одноразової винагороди і добових протиправними.

Зобов'язати Управління поліції охорони в Київській області включити у довідку про заробітну плату ОСОБА_3 за період з 29 квітня1986 року по 02 травня 1986 року на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс, постанови Ради Міністрів Української PCP та Української Ради професійних союзів від 10 червня 1986 року№207-7 за роботу в III зоні небезпеки ( в м. Прип'ять) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС одноразову винагороду за переопромінення в розмірі 500 крб., добові в розмірі 14 крб. (3,50 коп. х 4) і заробітну плату за цей період, обчислену із застосуванням кратності 4 та збереженого середнього заробітку за основним місцем роботи і надати йому довідку із урахуванням вказаних сум.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 07 червня 2017 року.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов