Справа № 826/9223/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 червня 2017 року м. Київ № 826/9223/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РК «Барбарис» про скасування заходів реагування в адміністративній справі

за позовомГоловного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю «РК «Барбарис»
прозастосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РК «Барбарис» про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення реконструкції приміщень нежилої будівлі-корпус №8 літера Ф під багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежилими приміщеннями за адресою: бул. Івана Лепсе, 6 Ф, корпус 8 у Солом'янському районі міста Києва, шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері приміщень підприємства.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2016 позов задоволено частково, застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «РК «Барбарис» () заходи реагування у вигляді повного зупинення реконструкції приміщень нежилої будівлі-корпус №8 літера Ф під багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежилими приміщеннями за адресою: бул. Івана Лепсе, 6 Ф, корпус 8 у Солом'янському районі міста Києва, шляхом відключення джерела електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити; в іншій частині позову відмовлено.

01.06.2017 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «РК «Барбарис» через канцелярію суду надійшла заява про скасування заходів реагування у справі №826/9223/16.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2017, у зв'язку із закінченням терміну повноважень судді, у якого попередньо перебувала вказана справа у провадженні, адміністративну справу №826/9223/16 для розгляду заяви про скасування заходів реагування передано судді Мазур А.С. у порядку ст. 15-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши зазначену заяву, після надходження матеріалів справи, у порядку письмового провадження на підставі ч. 13 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає таке.

За результатами проведеної Солом'янським районним управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві перевірки складено акт планової перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 31.05.2016 №356, у якому зафіксовано ряд порушень відповідачем вимог правил пожежної і техногенної безпеки (за переліком).

Вказуючи про те, що частина порушених вимог, викладених в акті від 31.05.2016 №356, виконуються по мірі будівельної готовності об'єкту, ряд вимушених проектних рішень щодо впровадження заходів протипожежного захисту на об'єкті пройшли розгляд в ДСНС України та у визначеному порядку надано погодження в Мінрегіон, інша частина порушень вимог нормативно-правових актів усунуто заявником та не загрожують життю та здоров'ю людей, які знаходяться в адміністративному приміщенні підприємства, а також особам, які будуть здійснювати гасіння пожежі, у разі її виникнення. З огляду на вказане, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «РК «Барбарис» звернувся із заявою про скасування заходів реагування.

Згідно з ч. 12 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, особа має право подати заяву про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 5 частини першої цієї статті, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування щодо державного нагляду (контролю).

Приписами ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч.ч. 1 та 4 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

У силу вимог ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно зі ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві, як територіальний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноважений здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Приписами ст. 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналогічні положення викладено у приписах ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно з якими виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Вказаними положеннями ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» також передбачено, що відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Разом з тим, згідно зі ст. 69 Кодексу цивільного захисту України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови, зокрема, з питань пожежної безпеки у разі, поміж іншого, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, та з питань техногенної безпеки.

Таким чином, ст.ст. 69 та 70 Кодексу цивільного захисту України передбачені різні санкції за порушення вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Водночас, відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень (ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

Як вбачається зі змісту заяви про скасування заходів реагування та доданих до неї матеріалів, Товариство з обмеженою відповідальністю «РК «Барбарис» не зверталось до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві з повідомленням про усунення ним усіх встановлених судом порушень, що передбачено положеннями ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (у тому числі в особі його територіальних підрозділів), відповідно, не вчинялось перевірки з метою встановлення факту усунення усіх таких порушень.

Таким чином, з метою встановлення факту усунення всіх попередньо виявлених порушень Товариство з обмеженою відповідальністю «РК «Барбарис» повинно звернутись до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві з відповідним повідомленням, на підставі якого проводиться позапланова перевірка з даного питання. Вказаного у межах спірних правовідносин зроблено не було, що, як наслідок, не підтверджує факт усунення порушень у встановленому чинним законодавством порядку.

Разом з тим, слід зазначити, що надана заявником копія звіту про інспектування об'єкту будівництва від 30.05.2017 №117-ОБ/2017, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Титул.ЛТД», згідно з яким встановлено (1) часткове усунення порушень, викладених в акті перевірки №356, п.п. 11, 24, 25, 28-29; (2) повне усунення порушень, викладених в акті перевірки №356, п.п. 1-10, 12-15, 18-23, 26, 30-33, 35-37, 40-42, є лише одним з джерел доказування у справі, який суд оцінює у сукупності з усіма наявними у справі.

Так, за результатами дослідження наявних у матеріалах справи доказів, враховуючи факт відсутності повідомлення заявником Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві про усунення всіх попередньо виявлених порушень та без проведення на підставі цього перевірки, суд дійшов до висновку про необґрунтованість розглядуваної заяви та про відмову в її задоволенні.

Згідно з ч. 13 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду заяви суд постановляє ухвалу про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яка не підлягає оскарженню.

Відмова у задоволенні заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою про скасування заходів реагування.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «РК «Барбарис» про скасування заходів реагування у справі №826/9223/16 від 01.06.2017 відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню та не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою про скасування заходів реагування.

Суддя А.С. Мазур