Справа № 826/8341/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 червня 2017 року № 826/8341/16

Окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний Банк «Стандарт» Грицака Ігоря Юліановича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний банк «Стандарт» Ірклієнко Юрія Петровича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний Банк «Стандарт» Грицака Юрія Юліановича (далі - Відповідач - 1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний Банк «Стандарт» Ірклієнко Юрія Петровича (далі - Відповідач 2), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач 3), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний Банк «Стандарт» Грицака І.Ю. та Ірклієнко Ю.П. щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за Договором банківського рахунку фізичної особи від 10.02.2015 року НОМЕР_2, укладеного між позивачем та ПАТ КБ «Стандарт»;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Ірклієнко Ю.П. включити позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за Договором банківського рахунку фізичної особи від 10.02.2015 року НОМЕР_2, відкритим у ПАТ КБ «Стандарт», укладеного між позивачем та ПАТ КБ «Стандарт»;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Ірклієнко Ю.П. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як клієнта, який має право на відшкодування коштів за Договором банківського рахунку фізичної особи від 10.02.2015 року НОМЕР_2, укладеного між позивачем та ПАТ КБ «Стандарт»;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів у ПАТ КБ «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

В обґрунтування позову зазначив, що 10 лютого 2015 року між Позивачем та ПАТ КБ «Стандарт» укладено Договір банківського рахунку фізичної особи, відповідно до умов якого Банк відкрив Клієнту рахунок №0362 та на якому розміщені грошові кошти у розмірі 150225,00 грн.

На підставі постанови Правління НБУ від 19.02.2015 року № 116 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.02.2015 року № 38 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Стандарт», згідно з яким з 20.02.2015 року у Банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації - Грицака І.Ю.

Тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ «Стандарт» запроваджено строком на три місяці з 20.02.2015 року по 19.05.2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 18.06.2015 року №385 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.06.2015 року №120 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Стандарт» та призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Стандарт» та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт»- Грицака І.Ю. строком на 1 рік з 19.06.2015 року по 18.06.2015 року включно.

Крім того, як зазначено у позові, з 26.06.2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав виплати коштів вкладникам банку.

Проте, звернувшись до банку - агенту за телефонами, вказаними у повідомленні, позивач дізнався про відсутність його даних у Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами та рахунками за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В подальшому, як зазначено у позові, Позивач направив на адресу Уповноваженої особи заяву, відповідно до якої просив включити його до переліку (реєстру) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та виплатити гарантовану суму відшкодування за вкладом, а також надати роз'яснення причин відсутності таких даних у списку вкладників.

Однак відповіді на вказану заяву позивач не отримав.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду №208 від 12.11.2015 року змінено Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ КБ «Стандарт» та Уповноваженою особою Фонду призначено Ірклієнко Ю.П. з 16.11.2015 року.

Після зміни Уповноваженої особи Фонду, позивач повторно звернувся з такою ж заявою вже до Ірклієнко Ю.П., однак відповіді не отримав та його дані до Переліку вкладників внесені не були.

Вважає таку бездіяльність Уповноважених осіб Фонду, яка виразилася у не включенні даних про Позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що, у свою чергу, потягло не включення даних Позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами - протиправною та такою, що порушує права Позивача, як вкладника.

Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.06.2016 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Під час розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві.

Відповідач 1 до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю на адресу суду не надходило.

Відповідач 2 до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. Відповідно до наданих суду письмових заперечень проти позову позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив у їх задоволенні відмовити.

Представник Відповідача 3 до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю на адресу суду не надходило. Відповідно до наданих суду заперечень позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити.

В судовому засіданні за згодою представника позивача, ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

З матеріалів справи вбачається, що 10 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Стандарт» та ОСОБА_1 укладено договір банківського рахунку фізичної особи НОМЕР_2, відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок НОМЕР_2/980 та здійснює за дорученням Клієнта операції за Рахунком відповідно до умов цього Договору та вимог чинного законодавства України.

У відповідності до п. 2.1.2. Договору Клієнт має право самостійно розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на його Рахунку в банку, за умови дотримання вимог чинного законодавства України.

Згідно з п. 2.4.1. цього ж Договору Банк зобов`язується забезпечити зберігання грошових коштів, які зараховані на рахунок Клієнта як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу грошей у безготівковій формі з інших рахунків, згідно з умовами цього договору та законодавства України.

Відповідно до наданої суду копії платіжного доручення №3235 від 10.02.2015 року на рахунок ОСОБА_1 надійшли грошові кошти у розмірі 150 225,00 грн. з призначенням платежу: перерахування коштів на поточний рахунок без ПДВ. Платник: ОСОБА_7, що також підтверджується випискою по особовим рахунка з 01.01.2015 року по 18.06.2015 року.

19 травня 2015 року Позивач звернувся до Відповідача 1 з заявою, відповідно до якої просив включити його до списку вкладників ПАТ КБ «Стандарт» та пояснити причину відсутності його даних у Списку вкладників.

Однак, відповіді на вказане звернення не отримав.

У відповідності до постанови Правління Національного банку України від 19.02.2015 № 116 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "СТАНДАРТ" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.02.2015 № 38 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "СТАНДАРТ", згідно з яким з 20.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "СТАНДАРТ" (далі - ПАТ КБ "СТАНДАРТ").

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ "СТАНДАРТ" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Грицака Ігоря Юліановича.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ КБ "СТАНДАРТ" запроваджено строком на три місяці з 20.02.2015 по 19.05.2015 включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.05.2015 року №101 здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Стандарт» продовжено строком на один місяць до 18.06.2015 року включно.

На підставі постанови Правління НБУ від 18 червня 2015 р. № 385 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "СТАНДАРТ" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 19 червня 2015 р. № 120, "Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ "СТАНДАРТ" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ "СТАНДАРТ" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ КБ "СТАНДАРТ" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Грицака Ігоря Юліановича строком на 1 рік з 19 червня 2015 р. до 18 червня 2016 р. включно.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 17.06.2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Грицак І.Ю. звернувся до Подільського районного управління ГУ МВС України в м. Києві з заявою про кримінальне правопорушення, відповідно до якої просив зареєструвати заяву про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування кримінального провадження.

Листом від 07.10.2015 року за вих.. №55/15909 Уповноважену особу Фонду гарантування Грицака І.Ю. повідомлено про те, що заява про вчинення кримінального правопорушення зареєстрована у Подільському РУ ГУМВС України в м. Києві, 23.06.2015 року відомості, викладені у повідомленні уповноваженої особі ФГВФО на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» щодо протиправних дій фізичних осіб при перерахуванні грошових коштів із власних рахунків, відкритих у банку, внесено до ЄРДР за № 0004281 від 23.06.2015 року. Попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 190 КК України.

19.06.2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Грицаком І.Ю. видано наказ №2/2-ОД «Про тимчасового обмеження здійснення банком на час ліквідації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за відповідними рахунками вкладників на час проведення досудового розслідування правоохоронними органами», яким тимчасово обмежено здійснення ПАТ «КБ «Стандарт» банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за рахунками вкладників, перелік яких визначено у додатку до цього наказу, на час проведення досудового розслідування правоохоронними органами.

24 червня 2015 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) рішення від 19 червня 2015 р. № 120, "Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ "СТАНДАРТ" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", Фонд з 26 червня 2015 р. розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку.

Для отримання коштів вкладники ПАТ КБ "СТАНДАРТ" з 26 червня 2015 р. до 06 серпня 2015 р. включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду ПАТ "УКРІНБАНК".

Крім того, під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 у період з 26.06.2015 року до 06.08.2015 року звернувся до банку - агента Фонду ПАТ «УКРІНБАНК» з метою отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду, однак у виплаті грошових коштів йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю його даних у Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до копії Наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Грицака І.Ю. від 09.09.2015 року № 11 «Про визнання правочинів (договорів) нікчемними», зважаючи на звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку та інших осіб стосовно ПАТ КБ «Стандарт», було визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього Наказу.

З наданої суду копії Витягу з Додатку «Перелік транзакцій та правочинів (договорів), визнаних нікчемними» до Наказу №11 від 09.09.2015 року, транзакція щодо перерахування коштів у розмірі 150225,00 грн., проведена 10.02.2015 року, на поточний рахунок без ПДВ НОМЕР_2, відкритий на ім`я ОСОБА_1 з рахунку НОМЕР_3, відкритого на ім`я ОСОБА_7 визнана нікчемною.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 208 від 12 листопада 2015 р. змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ КБ «СТАНДАРТ».

Згідно з зазначеним рішенням всі повноваження ліквідатора ПАТ КБ «СТАНДАРТ» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Юрію Петровичу з 16 листопада 2015 р.

26 лютого 2016 року Позивач звернувся до Відповідача 2 з заявою, відповідно до якої просив включити його до списку вкладників ПАТ КБ «Стандарт» та пояснити причину відсутності його даних у Списку вкладників. Однак відповіді на вказане звернення не отримав.

Позивач вважає протиправною бездіяльність Відповідачів щодо не включення Позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та не виплати гарантованої суми, оскільки така бездіяльність суперечить вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та порушує його право на отримання гарантованої суми вкладу.

Виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, суд приходить до висновку про наступне:

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За визначенням статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

У відповідності до ч. 1 статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Частиною першою статті 11 та частиною третьої статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 38 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з нормами ст.. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Пунктами 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файла «Перелік вкладників» (додаток 9) та за правилами формування csv файлів (додаток 10).

У відповідності до п. 6 Розділу ІІІ Положення протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Пунктами 2,3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи:

1)складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

3)складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому, Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Зі змісту наданих суду Відповідачем 2 письмових заперечень проти позову, ОСОБА_1 не було включено до переліку вкладників, оскільки умови здійсненого правочину, а саме перерахування 10.02.2015 року грошових коштів у розмірі 150 225,00 грн. з поточного рахунку ОСОБА_7 на поточний рахунок ОСОБА_1 та укладеним договором банківського рахунку між ПАТ КБ «Стандарт» та ОСОБА_1 від 10.02.2015 року передбачають платіж з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством.

Також, у письмових запереченнях Відповідач 2 наголошує на тому, що кошти на рахунок Позивача надійшли внаслідок «розбивки» великого вкладу іншого клієнта з метою створення штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування коштів за рахунок держави, а тому вищевказані правочини були визнані нікчемними на підставі ст.. 215 ЦК України та п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, зі змісту письмових заперечень вбачається, що вказана «розбивка» здійснена у день, що передує дню віднесення ПАТ КБ «Стандарт» до категорії проблемних, згідно Постанови правління НБУ від 11.02.2015 року № 90/БТ, якою заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб за рахунок Фонду, а також зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи.

Суд не погоджується з таким обґрунтуванням заперечень Відповідача 2 проти позову, оскільки у відповідності до приписів ч .2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 того ж Закону Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що Відповідачем не надано належних та допустимих доказів та не доведено, що умови укладеного договору банківського вкладу передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання переваг позивачу чи кредиторам банку переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, крім того, позивач є вкладником, а не кредитором ПАТ КБ "Стандарт", а тому є тією особою, яка набула право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Суд не приймає до уваги доводи Відповідача 2 про нікчемність договору банківського вкладу, у зв'язку із тим, що кошти на ім'я позивача надійшли внаслідок "розбивки" великого вкладу іншого клієнта Банку, а також не приймає до уваги, що ці операції передбачали платіж з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством та не передбачали фактичного переміщення грошових коштів, оскільки зазначене не свідчить про нікчемність укладеного правочину, а факт знаходження на рахунку позивача грошових коштів у розмірі 150 225,00 грн. відповідачами не заперечується.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частинами 1 та 2 ст. 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Крім того, ч. 3 ст. 228 ЦК України встановлено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Відповідного судового рішення щодо визнання укладеного Договору та здійсненої транзакцій з перерахування грошових коштів недійсними Відповідачами надано не було.

З матеріалів справи вбачається, що 10 лютого 2015 року на рахунок ОСОБА_1 надійшли грошові кошти у розмірі 150 225,00 грн., призначення платежу: перерахування коштів на поточний рахунок без ПДВ. Платник: ОСОБА_7.

Суд звертає увагу, що переказ грошових коштів здійснено до запровадження тимчасової адміністрації, тобто до 20.02.2015 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що бездіяльність Відповідача 1 та Відповідача 2, яка полягає у не включенні Позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, після запровадження тимчасової адміністрації у Банку та в подальшому після початку процедури ліквідації Банку, що потягло за собою не включення даних про позивача до Загального реєстру вкладників є протиправною.

Тобто, відповідачами не доведено наявність правових підстав для не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ КБ "Стандарт", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та не подання інформації про останнього до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме, що вкладом повинні бути лише кошти, внесені безпосередньо вкладником та в статті 2 передбачає, що кошти, які надійшли для вкладника, вважаються вкладом та не приймає до уваги посилання відповідача на порушення при укладанні договору банківського рахунку та здійснення транзакції з перерахування грошових коштів вимог постанови Національного банку України від 11.02.2015 року №80/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Стандарт" до категорії проблемних" в частині заборони проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб за рахунок Фонду, оскільки вказана постанова містить гриф «банківська таємниця», правочини були укладені до винесення вказаної постанови, а сам зміст постанови не міг бути доведений до відома Позивача, як фізичної особи - Клієнта Банку, також не доведено, що укладення договору банківського вкладу суперечить її нормам.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Грицака І.Ю. щодо визнання нікчемними договору банківського рахунку фізичної особи НОМЕР_2 від 10.02.2015 року, укладеного між ПАТ КБ «Стандарт» та ОСОБА_1, а також транзакції щодо перерахування грошових коштів у розмірі 150 225,00 грн., оформлене Наказом від 09.09.2015 року №11 «Про визнання правочинів (договорів) нікчемними» є протиправним та таким, що не ґрунтується на вимогах діючого законодавства України.

Також, суд вважає за необхідне на підставі ч.2 ст.11 КАС України вийти за межі позовних вимог та також скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Стандарт» Грицака І.Ю. в частині визнання нікчемними договору банківського рахунку фізичної особи НОМЕР_2 від 10.02.2015 року, укладеного між ПАТ КБ «Стандарт» та ОСОБА_1, а також транзакції щодо перерахування грошових коштів у розмірі 150 225,00 грн., оформлене Наказом від 09.09.2015 року №11 «Про визнання правочинів (договорів) нікчемними», оскільки це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, а спосіб захисту, обраний позивачем, є недостатнім.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, суд зазначає, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації або на ліквідацію Банку не наділена повноваженнями стосовно включення особи до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, такі відомості про особу включаються Фондом після складення та затвердження Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, відповідно до пункту 12 р. ІІ Положення №14 протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики.

Крім того, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Наведене в сукупності свідчить, що після складення та затвердження Переліку вкладників та передачі уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду, уповноважена особа Фонду не має права вносити зміни до Переліку вкладників, а має право лише надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників.

Зазначене вказує на те, що позивачем в частині позовних вимог щодо зобов'язання Уповноваженої особи Фонду включити позивача до Загального реєстру вкладників обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки після складення та затвердження переліку вкладників можливим є лише надання Уповноваженою особою Фонду додаткової інформації про вкладників до Фонду.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладом у ПАТ КБ «Стандарт», суд також зазначає, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру, тобто у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не виникло обов`язку щодо включення даних про позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, а вимоги Позивача є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що спірні правовідносини виникли після відкликання банківської ліцензії та вирішення ліквідувати Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Стандарт», тобто після 19.06.2015 року.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 244-2 КАС України передбачено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції , викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Як вбачається зі змісту постанови Верховного суду України від 16.02.2016 року у справі №826/2043/15 Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України розглядаючи заяву представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Бробізнесбанк» ОСОБА_8 - ОСОБА_9, дійшла до висновку про те, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Крім того, 15 червня 2016 року Верховний Суд України розглянув в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_10 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ Український фінансовий світ» ОСОБА_11 про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, відповідно до позовних вимог Позивач також просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача як вкладника за договором до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Банку за рахунок Фонду із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, а також зобов'язати відповідача включити позивача до переліку вкладників.

Розглядаючи вказану справу, Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України зазначила, що питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у спорі цієї категорії вже вирішувалося Колегією суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати в господарських справах Верховного Суду України, за наслідками вирішення питання щодо усунення розбіжностей у застосуванні норм матеріального та господарського права була винесена постанова Верховного суду України від 16.02.2016 року.

Саме з цих підстав, оскільки судами попередніх інстанцій було встановлено, що Банк знаходиться в процедурі ліквідації у зв`язку з визнанням його неплатоспроможним, на думку колегії суддів, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Суд, користуючись своїм правом, відступає від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, оскільки спір між сторонами у справі виник внаслідок не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відмова у виконанні цих дій Відповідачем обґрунтована тим, що Договір банківського рахунку фізичної особи НОМЕР_2 від 10.02.2015 року, укладеного між ПАТ КБ «Стандарт» та ОСОБА_1, а також транзакція щодо перерахування грошових коштів у розмірі 150 225,00 грн. є нікчемними на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зміст обставин даної адміністративної справи та їх нормативне регулювання дають суду підстави вважати, що спір між сторонами носить публічно - правовий характер, пов`язаний із здійсненням владних управлінських функцій, що підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач 1 та Відповідача 2 по справі, як суб'єкти владних повноважень, не виконали покладений на них обов'язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 94 КАС України, суд приходить до висновку про необхідність стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача 1 на користь позивача судовий збір у розмірі 1102,40 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача 2 на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 122,158 - 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Стандар» Грицака Ігоря Юліановича щодо не включення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку фізичної особи НОМЕР_2 від 10.02.2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Стандарт» із визначенням суми, яка підлягає відшкодуванню.

Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Стандарт» Грицака Ігоря Юліановича в частині визнання нікчемними договору банківського рахунку фізичної особи НОМЕР_2 від 10.02.2015 року, укладеного між ПАТ КБ «Стандарт» та ОСОБА_1, а також транзакції щодо перерахування грошових коштів у розмірі 150 225,00 грн. (сто п'ятдесят тисяч двісті п'ятдесят п'ять гривень 00 копійок), оформлене Наказом від 09.09.2015 року №11 «Про визнання правочинів (договорів) нікчемними».

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Стандарт» Ірклієнко Юрія Петровича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві Комерційний Банк «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням суми, яка підлягає відшкодуванню.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Стандарт» Грицака Ігоря Юліановича на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1102,40 грн. (одна тисяча сто дві гривні 40 копійок).

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Стандарт» Ірклієнко Юрія Петровича на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок).

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур