Справа № 804/1369/17
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2017 р. Справа № 804/1369/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Сидоренко Д.В., при секретарі Шпота Я.С., розглянувши за участю:
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Захарова С.К.,
представника відповідача Полуцигана С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ,
до відповідача Комісії з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату,
про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.
Обставини справи: ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровського обласного військового комісаріату про:
- визнання противоправним рішення комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасника бойових дій щодо відмови у наданні статусу учасника бойових дій від 23 січня 2017р.;
- зобов`язання комісію Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасника бойових дій, надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій, як особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.
Позовні вимоги мотивовані тим, що під час проходження військової служби у Збройних Силах України за мобілізацією, в період з 29.03.2016р. по 18.04.2016р. брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах її проведення на території Донецької області. Також, в адміністративному позові зазначив, що пункт 2-1 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою КМ України, від 20.08.2014 року №413 визначає, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення, введений в дію згідно з Постановою КМ України №602 від 08.09.2016 року - після того як він набув право на встановлення йому статусу учасника бойових дій і поширюється на правовідносини, які виникли лише після 8 вересня 2016 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2017р. допущено заміну первинного відповідача Дніпропетровський обласний військовий комісаріат належними Комісією з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового.
В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі.
Присутній в судовому засіданні представник відповідач голова Комісії з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату проти задоволення адміністративного позову заперечував, посилаючись на те, що термін перебування позивача в зоні АТО складає менше 30 діб, у зв`язку з чим відсутні підстави для встановлення йому статусу учасника бойових дій. Крім того зазначив, що позивачем не надані визначені документи, які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, суд
ВСТАНОВИВ:
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Пунктом 15 ч.1 ст.3 КАС України передбачено, що публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Згідно витягу з наказу Командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) №91 від 29.03.2016р., солдата ОСОБА_1 , водій-електрик взводу матеріального забезпечення 2-го механізованого батальйону, вважати таким що прибув до м.Торецьк для виконання завдань за призначенням.
Наказом Командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.04.2016р. №111, відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 25.03.2016р. №115/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014р. №607 та під час першої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015р. №15, звільнено з військової служби в запас солдата ОСОБА_1 , водія-електрика польової лазні взводу матеріального забезпечення механізованого батальйону.
Наказом командира ОТУ «Донецьк» (по стройовій частині) вважати таким, що вибув із складу АТО у зв`язку із виключенням з частини 18.04.2016р. солдата ОСОБА_1 , водія-електрика польової лазні взводу матеріального забезпечення механізованого батальйону.
Довідкою військової частини польова пошта НОМЕР_1 №2/5377 від 06.06.2016р. засвідчено, що ОСОБА_1 дійсно в період з 29.03.2016р. по 18.04.2016р. безпосередню брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області. Підстава - витяги з наказів командира ОТУ «Донецьк» від 08.04.2016р. №101 і від 24.04.2016р. №117 та з наказів командира військової частини пп НОМЕР_1 від 29.03.2016р. №91 і від 18.04.2016р. №111.
Заявою від 11.01.2016р. позивач звернувся до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Дніпропетровського ОВК з проханням розглянуту документи та надати статус учасника бойових дій за участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій №1 від 23.01.2017р. позивачу відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій.
Відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до п.19 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України. Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.
Відповідно до пункту 2 Порядку про надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою КМ України від 20.08.2014 року, №413 в редакції, що діяла на час безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції, визначено, що статус учасника бойових дій надається, зокрема військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Відповідно до п.9 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій затвердженого наказу Міністерства оборони України від 07.05.2015 року №200 на комісії військового комісаріату Автономної Республіки Крим, обласних та Київського міського військових комісаріатів покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених зі Збройних Сил, колишніх партизанів та підпільників - за місцем їх реєстрації.
Відповідно до п.11 вищезазначеного Положення №200 комісії приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі таких документів:
- заяв громадян або клопотань командирів (начальників);
- довідок відповідного періоду, підписаних і завірених печаткою;
- партизанського квитка;
- посвідчення учасника підпілля;
- посвідчення до знака "За розмінування";
- грамот, фотографій (оригіналів);
- газетних матеріалів того періоду, який потребує підтвердження;
- історичних довідок, документів та інших архівних матеріалів;
- документів потрібного періоду, де зазначені прізвище, ім`я та по батькові заявника;
- документів, які підтверджують службу чи роботу заявника у відповідний період;
- інших документів, на підставі яких можливо зробити достовірний висновок про участь у бойових діях або розмінуванні (траленні бойових мін).
Крім того, підставою для надання статусу учасника бойових дій для військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) та працівників Збройних Сил, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції є такі документи:
- довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;
- витяги із наказів, директив, розпоряджень, журналів бойових дій, оперативних завдань, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень;
- посвідчення про відрядження;
- матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень та інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.
Суд зазначає, що в редакції п.2 Порядку станом на березень - квітень 2016 року, тобто на час виникнення спірних правовідносин, не було встановлено будь-яких обмежень щодо строку залучення до проведення антитерористичної операції для встановлення статусу учасника бойових дій.
Проте, на час звернення позивача з приводу визначення йому статусу учасника бойових дій, до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення затвердженого Постановою КМ України від 20.08.2014 року №413, було внесено зміни, а саме: доповнено п. 2-1 відповідно до чого статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією, а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції.
Крім того, пункт 4 викладено іншій редакції, зокрема підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.
Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
В пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статті 8 та статті 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини і громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.
Статтею 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
Виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи (ч.1 ст.58 Конституції України).
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що п.2-1 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення не поширюється на позивача, оскільки цей пункт не був чинним на час участі позивача в антитерористичній операції з 29.03.2016 року по 18.04.2016 року.
Відтак, рішення Комісії з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо відмови ОСОБА_1 у встановлені статусу учасника бойових дій, викладене в протоколі №1 від 23.11.2016р. є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог про зобов`язання комісію Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасника бойових дій, надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій, як особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, суд вважає за необхідне залишити їх без задоволення, оскільки суд не може підміняти орган, бездіяльність якого оскаржується, зобов`язуючи його приймати рішення, яке б відповідало закону та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції відповідного державного органу.
При цьому суд зауважує, що при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади в разі незгоди з їх рішеннями, суд за наявності підстав для задоволення позову визнає їх рішення, дії чи бездіяльність протиправними і зобов`язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права.
Частиною 2 ст.11 КАС України передбачено право суду вийти за межі позовних вимог, тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
На підставі зазначеного вище, суд вважає за необхідне зобов`язати Комісію з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.01.2017р.
Вступну та резолютивну частину постанови проголошено у судовому засіданні 29.05.2017р.
У повному обсязі постанову складено 02.06.2017р.
Керуючись ст. ст. 11, 160, 163-167 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо відмови ОСОБА_1 у встановлені статусу учасника бойових дій, викладене в протоколі №1 від 23.01.2017р.
Зобов`язати Комісії з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.01.2017р.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб`єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.В. Сидоренко