Справа № 569/5998/17
Суддя: Тимощук О.Я.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/5998/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі:

головуючого суддi - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Капріян І.В.,

pозглянувши в порядку письмового провадження в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти № 9 батальйону № 3 УПП в м. Київ ДПП Вечері Володимира Вікторовича, Інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Житомир ДПП Федорова Євгена Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти № 9 батальйону № 3 УПП в м. Київ ДПП Вечері Володимира Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №721573 від 05.04.2017 року.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03.05.2017 року об'єднано в одне провадження адміністративну справу № 569/5998/17 за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 9 батальйону № 3 УПП в м. Київ ДПП Вечері Володимира Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та адміністративну справу № 569/5997/17 за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Житомир ДПП Федорова Євгена Володимировича про скасування постанови.

Позивач та його представник - адвокат Добродій-Котенко О.М. в судове засідання не з'явилися. 08.06.2017 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником позивача - адвокат Добродій-Котенко О.М. подано клопотання про розгляд адміністративної справи за відсутності позивача та його представника у порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять адміністративний позов задоволити з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача - Інспектор роти № 2 батальйону УПП в м. Житомир ДПП Федоров Є.В. в судове засідання не з»явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. 07.06.2017 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв»язку із перебуванням начальника та старшого юрисконсульта сектору правового забезпечення УПП у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції в іншому судовому засіданні та подав письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просить суд відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у запереченнях на адміністративний позов.

Представник відповідача - Інспектор роти № 9 батальйону № 3 УПП в м. Київ ДПП Вечеря В.В. в судове засідання не з»явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 квітня 2017 року інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Житомир ДПП Федоровим Є.В. винесено постанову серії БР №462076 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

У постанові зазначено, що 05.04.2017 року о 18:43 год. водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом "Ауді А6", д.н.з. НОМЕР_1 на а/д Київ-Чоп 235 км + 500 м, перетнув горизонтальну суцільну лінію розмітки 1.1 зазначену в розділі 34 ПДР України, відповідальність за що передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

05 квітня 2017 року інспектором роти № 9 батальйону № 3 УПП в м. Київ ДПП Вечерею В.В. винесено постанову серії БР №721573 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

У постанові зазначено, що 05.04.2017 року о 21:10 год. водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом "Ауді А6", державний номер НОМЕР_1, за адресою м. Київ, вул. Ушинського, 1, керував автомобілем у якого задній номерний знак не освітлювався в темну пору доби, чим порушив п. 2.9 ПДР України, відповідальність за що передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Суд приходить до переконання, що оскаржувані постанови є протиправними та суперечать вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією виявлення правопорушення та стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

З дослідженої судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР №462076 від 05.04.2017 року, вбачається, що незважаючи на незгоду ОСОБА_2 з вчиненням адміністративного правопорушення, вона не містить посилань на будь-які докази, які підтверджують порушення нимбудь-яких вимог ПДР України, що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП.

Зважаючи на те, що відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, то враховуючи ті обставини, які склались, а саме технічну несправність транспортного засобу, то в даному випадку відсутні його (позивача) дії, а також бездіяльність, які посягають на встановлений порядок управління.

Крім того судом встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки у ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, який суперечить письмовим доказам.

З дослідженої судом відповіді на адвокатський запит від 13.04.2017 року Службою автомобільних доріг у Житомирській області та схеми організації дорожнього руху, де вказана дорожня розмітка на автодорозі М-06 Київ-Чоп 235 км+ 500 м, вбачається, що дана ділянка дороги має по дві основні смуги руху в кожному напрямку, перехідно-швидкісні смуги та укріплене узбіччя. Проїзну частину дороги відокремлено горизонтальною розміткою 1.1 та транспортним металевим огородженням бар'єрного типу.

Укріплене узбіччя, використання якого здійснюється учасниками дорожнього руху у відповідності по вимог п. 1.10. ПДР України, виділене на проїзній частині суцільною лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.2. Інша його частина, що проходить перед з'їздами та після них, передбачена для використання учасниками дорожнього руху в якості перехідно-швидкісних смуг, виділена пунктирною лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.8 та позначена дорожніми знаками 5.16 "Напрямки руху по смугах".

Зважаючи на те, що горизонтальною лінією дорожньої розмітки 1.1, яку заборонено перетинати, поділено транспортні потоки протилежних напрямків руху і транспортним металевим огородженням бар'єрного типу, то суд приходить до висновку, що фізично її перетнути неможливо.

Відповідно до розділу 34 ПДР України лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Лінію 1.2 дозволяється перетинати в разі вимушеної зупинки, якщо цією лінією позначено край проїзної частини, суміжний з узбіччям.

На зазначені схемі край проїзної частини, суміжний з узбіччям позначений дорожньою розміткою 1.1, а з фотознімків з місця зупинки транспортного засобу, долучених позивачем, вбачається, що автомобіль НОМЕР_2, під керуванням Гломба О.Ю. знаходиться з краю проїзної частини, тобто водій перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 в місці де це дозволено ПДР України.

Суд зазначає, що в порушення вимог ст. 283 КУпАП в постанові не зазначено які саме пункти ПДР ОСОБА_2 порушив чи не дотримався.

Щодо протиправності постанови серії БР №721573 від 05.04.22017 року, суд зазначає наступне.

З дослідженої судом постанови вбачається, що вона не містить посилань на будь-які докази, які підтверджують порушення ОСОБА_2 вимог п.п. п 2.9 в ПДР України, що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП.

В адміністративному позові позивач зазначає, що 05 квітня 2017 року об 21 год. 00 хв. в його автомобілі відбулися технічні несправності, а саме не працювала уся електроніка. Бортовий комп'ютер показував помилку у системі, він перебуваючи у не знайомому йому місті, включивши аварійний сигнал та рухаючись зі швидкістю 10-20 км/год намагався безпечно зупинитися, для усунення несправностей, оскільки подальший рух з існуючими технічними несправностями автомобіля був неможливим. Незважаючи на технічний стан транспортного засобу, який унеможливлював підсвітку номерного знака автомобіля, поліцейські винесли постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Дані твердження не спростовані відповідачем.

Суд приходить до висновку, що постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки у ній зазначений опис обставин, установлених при розгляді справи, який не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки зупинка його транспортного засобу, яким керував позивач відбулася в темну пору доби, проте на добре освітленій частині дороги.

В порушення вимог п.п. 5,6, 7 ч. 3 ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова не містить обов'язкових реквізитів: порядку сплати штрафу; правових наслідків невиконання адміністративного стягнення та порядку його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

На підставі наведеного суд приходить до переконання, що постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №462076 від 05.04.2017 року та серії БР №721573 від 05.04.2017 року є рішеннями суб'єкта владних повноважень, а тому, у відповідності до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, мають бути прийняті: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Оскаржувані постанови не відповідають вимогам вказаної норми та прийняті з порушенням вимог КУпАП, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

В ч. 1 ст. 6 КАСУ передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 71, 94, 160, 161, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Інспектора роти № 9 батальйону № 3 УПП в м. Київ ДПП Вечері Володимира Вікторовича, Інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Житомир ДПП Федорова Євгена Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 721573 по справі про адміністративне правопорушення від 05 квітня 2017 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень, а провадження по справі - закрити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 462076 по справі про адміністративне правопорушення від 05 квітня 2017 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, а провадження по справі - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.