Справа № 280/558/17
Суддя: Щербаченко І. В.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/558/17
Провадження № 2-а/280/61/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2017 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Щербаченко І. В.,

за участю секретаря судового засідання Кумечко С. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Житомир про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

До суду звернувся позивач з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову серії БР №460719 від 18.04.2017 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти №1 БІПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень та закрити провадження по адміністративній справі у відношенні нього. В обґрунтування позову вказує, що 18.04.2017 він на власному автомобілі «ИЖ 2115», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по автомобільній дорозі Київ-Чоп у напрямку міста Коростишів. На 110-ому кілометрі вказаної автодороги його зупинив наряд патрульної поліції, причиною зупинки стало вимкнуте ближнє світло фар, тобто порушення п. 9.8 ОСОБА_3 дорожнього руху України. На підставі цього співробітник поліції інспектор роти №1 БІПП лейтенант поліції ОСОБА_2 виніс постанову серії БР №46719 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 425 гривень. З винесеною постановою позивач не згоден, оскільки ОСОБА_3 дорожнього руху не порушував. Постанова не відображає дійсних обставин, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню. Доказів порушення не надано, свідків не опитано, хоча такі є, тобто факт порушення заснований на припущеннях, протокол не складався.

Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду письмові заперечення на позовну заяву. У письмових запереченнях вказано, що позивач порушив п. 9.8 ОСОБА_3 дорожнього руху, тобто рухався без ввімкнених денних ходових вогнів, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар. Не слід плутати денні ходові вогні з габаритними вогнями. Після зупинки автомобіля позивача поліцейський представився та озвучив причину зупинки, позивач вийшов з автомобіля та дійсно побачив, що у нього було вимкнене світло фар. Патрульний поліцейський розяснив позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Складання попередньо протоколу не вимагається, оскільки відповідно до ст. 258 КУпАП складання протоколу не вимагається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, та наявності в матеріалах справи заяв з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе судовий розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справі, зясувавши позиції сторін, викладені у позовній заяві та в запереченнях на позовну заяву, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що 18.04.2017 інспектор роти №1 БІПП в м. Житомирі ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 виніс постанову серії БР №460719 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення /а.с.6/. З постанови вбачається, що ОСОБА_1 18.04.2017 о 13 годині 40 хвилин на автомобільній дорозі Київ-Чоп на 110-ому кілометрі керував транспортним засобом, у якого було не увімкнене ближнє світло фар та денні ходові вогні поза межами населеного пункту, чим порушив п. 9.8 ПДР.

Позивачем також надано фотокопію пояснень від 18.04.2017, в яких він вказав, що світло було ввімкнене, інспектор не показав своїх документів, відеофіксація порушення не проводилася /а.с.7/.

Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач звернувся з позовом.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ОСОБА_3 дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці ОСОБА_3, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пунктом 9.8. ОСОБА_3 дорожнього руху передбачено випадки коли під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, повинно бути увімкнене ближнє світло фар.

Також зазначеним пунктом передбачено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідальність за порушення пункту 9.8 ОСОБА_3 дорожнього руху передбачена частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач заперечує факт вчинення ним порушення пункту 9.8 ОСОБА_3 дорожнього руху.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Окрім письмових заперечень на позовну заяву відповідач не надав доказів на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

Згідно положень частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте відповідач не звертався до суду з будь-якими заявами, клопотаннями, не надав доказів в обґрунтованості притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Тому постанова про накладення адміністративного стягнення серії БР №460719 від 18.04.2017 слід скасувати.

Щодо закриття провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд зазначає, що відповідно до статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення «по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи».

Суд при розгляді справ про оскарження постанов про адміністративне правопорушення не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Тому у задоволенні позовних вимог щодо закриття провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 70, 71, 122, 138, 160-163, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Житомир про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БР №460719 від 18.04.2017 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти №1 БІПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розміра 425 гривень.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Постанова, відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя І. В. Щербаченко