Справа № 337/851/17
Суддя: Кучерук І. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/337/81/2017
Справа № 337/851/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Коваленко В.С.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Хортицькому районі м. Запоріжжя, в якому просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначені пенсії за віком на загальних умовах у відповідності ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 20 лютого 2017 року із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя призначити пенсію за віком з 20 лютого 2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2014, 2015, 2016 p.p.), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В обґрунтування позову зазначено, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя з 22.02.2007 року та отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах, по Списку № 2 у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії продовжував працювати та набув страхового стажу більше 24 місяців. З 22 лютого 2012 року він набув право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і 20 лютого 2017 року звернувся до Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередніх роки, що передують зверненню з заявою про перерахунок пенсії. Але Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя листом від 06.03.2017 № 43/К-9 відмовило у призначенні пенсії за віком на загальних підставах. При цьому, при розрахунку пенсії за віком застосовується показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік (абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» при переході з одного виду пенсії на інший). На думку позивача вказані дії відповідача є протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству, а тому він просить позов задовольнити.

Представник позивач надала до суду заяву про розгляд справу за її відсутності позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Представником відповідача надано до суду письмові заперечення на позов у яких вказано, що управління не мало правових підстав для повторного призначення пенсії відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-1V ОСОБА_1, оскільки пенсія за нормами вказаного Закону йому вже була призначена з 22.02.2007р.

ОСОБА_1 з 22.02.2007 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Хортицькому районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах у відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-ХІІ зі зниженням пенсійного віку, нараховану за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-1V. Відповідно до абз. 2 п. 16 Прикінцевих положень Закону № 1058 положення Закон України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Відповідно до статті 2 Закону України „Про пенсійне забезпечення", передбачено виді державних пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років. Відповідно до аналізу розділу II (трудові пенсії), пенсія зі зменшенням пенсійного віку як це визначено статтею 14 Закону України „Про пенсійне забезпечення" - є пенсією за віком право на призначення якої мали працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день ні підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальна частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт рудників та в металургії, - не менше 25 років, та працівники провідних професій на цих роботах робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Таким чином, законодавством яким передбачена позивачу пенсія за віком зі зменшенням пенсійного віку, також було встановлено коло працівників, які отримували право на пенсію зі віком після досягнення 60 років (для чоловіків) - ст. 12 Закону України „Про пенсійні забезпечення", так само як і в ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державні пенсійне страхування». Вважають безпідставними твердження позивача про те, що призначена йому пенсія на пільгових умовах у відповідності до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не вважається пенсією за віком у розумінні Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Також вказано, що оскаржуваний позивачем лист управління від 06.03.2017 р. №43/К-9, доданий до позову не є рішенням про відмову в призначенні або переведені на пенсію за віком, а є відповіддю про розгляд звернення ОСОБА_1 Ніяких рішень про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 управлінням не приймалося. Управління повідомляє та наголошує, що ОСОБА_1 до управління із заявою про призначення пенсії не звертався. Заява ОСОБА_1 від 20.02.2017р. у відповідності до ЗУ «Про звернення громадян» трактується та розглядається як звернення громадян. На даний час відсутні правові підстави для застосування під час розрахунку пенсії ОСОБА_1 з показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Чинне законодавство України взагалі не передбачає можливості призначення пенсії більше одного разу. Будь-який перехід з одного виду пенсії на інший після первинного призначення може бути здійснений лише як переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до вимог ст. 45 Закону № 1058. При цьому, відповідно до абз. 2 ч. З ст. 45 Закону № 1058 при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. З наведеного вбачається, що можливість застосування показника середньої заробітної плати, яка визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії, передбачена лише при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком і за умови набуття не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Згідно до ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у справі наданими доказами, в порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.41 КАС України не здійснювалося.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя.

З 22 лютого 2007 року позивачу призначено пенсію у відповідності до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі зниженням пенсійного віку. Після призначення пенсії ОСОБА_1 продовжив працювати.

З 22 лютого 2012 року позивач набув право на пенсію за віком на загальних і підставах у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та 20 лютого 2017 року звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 06 березня 2017 року Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя відмовило позивачу у призначення пенсії, у зв'язку з тим, що він вже отримує пенсію за віком.

Постановою Кабінету Міністрів України №988 від 21.12.2016 року «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, реорганізовано з 31.03.2017 року у Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проте позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше.

До того ж, після призначення пенсії позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, в порушення вимог діючого законодавства, неправомірно відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком.

Оскільки за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV позивач звернувся вперше, тому відповідач безпідставно не застосував до спірних правовідносин положення частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 29.11.2016 року(справа №133/476/15-а).

Згідно з ч.2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний врахувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розі ляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом І частини першої статті 237 цього Кодексу. За приписами частини другої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судовою рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, с обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт. що містить зазначені норми, права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, оскільки пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивачу має бути призначена вперше, то позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 9-12, 41, 71, 122, 161 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, правонаступником якого є Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на загальних підставах з 20 лютого 2017 року у відповідності ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя правонаступником якого є Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 20 лютого 2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2014, 2015, 2016 p.p.), та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя:

Повний текст постанови виготовлений 12.06.2017 року

Суддя: