Справа № 686/25331/16-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/25331/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Салоїд Н.М.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

07 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.01.2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначаючи наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що постановою від 20.12.2016 року позивача - ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками частини статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Винесену постанову мотивовано тим, що 20.12.2016 року о 05 годині 55 хвилин ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки "Fiat Doblo" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 при виїзді з вулиці Трудової на вулицю Заводська у м. Хмельницькому, відповідного напрямку, без включення покажчиків поворотів, внаслідок чого порушив вимоги п. 9.2 Правил дорожнього руху.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями КУпАП, Наказу МВСУ від 27.03.2009 року № 111 "Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС", прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року № 3353-ХІІ встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (надалі - ПДР України).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3 ГІДР України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Встановлено, що 20.12.2016 року, інспектор патрульної поліції роти № 2 батальйону Управління, лейтенант поліції Луцьков О.Ю. під час виконання своїх службових обов'язків, а саме патрулювання ввіреного квадрату, близько 06 год. 00 хв. рухаючись по вул. Трудова, позаду транспортного засобу "Fiat Doblo" д.н.з НОМЕР_2, було помічено як водій згаданого транспортного засобу на перехресті вул. Трудова та вул. Заводська змінив напрям руху, а саме здійснив маневр повороту праворуч, а згодом і ліворуч без увімкнутих покажчиків повороту відповідного напрямку. Таким чином водій транспортного засобу "Fiat Doblo" д.н.з. НОМЕР_2 допустив порушення п. 9.2.6 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Вбачаючи у діях водія транспортного засобу "Fiat Doblo" д.н.з. НОМЕР_2 - гр. ОСОБА_3 ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, інспектор Луцьков О.Ю. притягнув водія до адміністративної відповідальності, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП шляхом винесення постанови у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. в межах санкції відповідної статті.

Відповідно п. 8.1. ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 1.10. ПДР України перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Відповідно до п. 9.2.6 ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п. 2.3.6 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися і керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до абз. 2 п. 16.1 ПДР України у разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті знаками пріоритету.

Колегія суддів критично оцінює твердження суду першої інстанції, щодо відсутності порушення позивачем вимог п. 9.2 Правил дорожнього руху України, оскільки відповідачем не надано належних доказів фіксування зазначеного правопорушення, зазначаючи наступне.

Так, з наявного у матеріалах справи відеозапису нагрудної камери інспектора DM №4291 вбачається, що позивач на перехресті вулиць здійснює маневр поворот праворуч, а згодом і ліворуч без увімкнення відповідних покажчиків повороту.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у мотивувальній частині постанови Хмельницького міськрайонного суду від 23.01.2017 року судом першої інстанції зазначається, що дійсно, з відеозапису видно, що водій означеного автомобіля покажчиків поворотів не вмикав.

Помилковими є також твердження суду першої інстанції, щодо не зупинення позивача працівниками патрульної поліції безпосередньо на місці вчинення правопорушення, з метою його припинення та належного оформлення.

Так, Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено відповідними статтями КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853 (надалі - Інструкція).

Пунктом 2.4. ПДР України встановлено, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, абзацом 2 пунктом 8.9 ПДР України водій повинен зупинити транспортний засіб у місці, на яке йому буде вказано, з дотриманням правил зупинки.

Однак, як вбачається з наданого відеозапису, відповідач рухаючись слідом за автомобілем позивача, після вчинення ним адміністративного правопорушення не зупинив порушника зважаючи на дорожню обстановку, а саме рух по мосту. Так, виконати зазначені вимоги ПДР України водію автомобіля НОМЕР_3 не вдалось б за можливе, оскільки згідно п. 15.9.в ПДР України зупинка забороняється на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях. Крім того, із переглянутого відеозапису вбачається безперервне переслідування за водієм транспортного засобу "Fiat Doblo" із д.н.з. НОМЕР_4 від моменту порушення ПДР України до зупинки зазначеного транспортного засобу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем цілком доведено, а тому, оскаржувана постанова серії АР № 588594 від 20.12.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена правомірно.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Сапальова Т.В. Матохнюк Д.Б.