Справа № 807/2011/16
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5671/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

за участю:

секретаря судового засідання - Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2017 року у справі за позовом Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

Ужгородська ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області звернулася з позовом до ФО-П ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що за ФОП ОСОБА_1 рахується заборгованість по платежу 11010100 "Податок на доходи фізичних осіб" у розмірі 26850,39 грн., яка станом на день звернення до суду є несплаченою, відтак просить задоволити позов та стягнути з відповідача суму заборгованості в судовому порядку.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2017 року, позов задоволено повністю.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (88000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг у сумі 26 850,39 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот п'ятдесят гривень 39 коп.) грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ФО-П ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоч були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.41, ч.4 ст.196 КАС України, суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів протягом 2013 року у вигляді додаткового блага за ознакою 1126" та не відображення отриманого доходу (додаткове благо) у декларації про майновий стан та доходи за відповідний звітний період. Інформація про суму отриманих доходів у вигляді додаткового блага підтверджена податковим агентом ПАТ "Дельта Банк" () згідно листа МГУ ДФС - Центральний офіс з ОВП від 14 грудня 2015 року.

Податковим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб фізичної особи ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р..

04.02.2016 року за результатами перевірки контролюючим органом було складено акт №119/07-01-17-01/НОМЕР_2, яким встановлено, що платник податків ФОП ОСОБА_1 не задекларував дохід, отриманий у вигляді додаткового блага у розмірі 127 704,16 грн. за 2013рік та податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб з суми отриманого платником податку додаткового блага в сумі 21 480,31 грн., чим порушено пп.164.2.17 "д" п.164.2 ст.164 п. 177.11 ст.177 ПК України від 02.12.2010р. №2755-ІV.

Згідно з абзацом "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (в редакції, що діяла в період, який перевірявся), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Відповідно до пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкова декларація про майновий стан і доходи подається за базовий звітний (податковий період, що дорівнює календарному року для платників податків на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним.

На підставі вищевказаного акту було винесено податкове повідомлення - рішення від 16.03.2016 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 26850,39 грн., з них основний платіж у розмірі 21480,31 грн. та штрафна санкція у розмірі 5370,08 грн.

Вищевказане податкове повідомлення-рішення було направлено засобами поштового зв'язку на адресу апелянта, однак лист був повернутий на адресу інспекції у відповідності до довідки Ф.20 "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п.58.3 ст. 58 ПК України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У відповідності до п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 п.54.3 ст.54 ПК України, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно п.59.1 ст.59 Податкового кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Апелянту було надіслано поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення податкову вимогу від 05.05.2016 року № 165-17, яка отримана апелянтом - 21.05.2016 р. Податковий борг апелянта підтверджений матеріалами справи, зокрема розрахунком податкового боргу та обліковою карткою платника податків.

Контролюючий орган згідно пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України має право звертатися до суду щодо стягнення до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи наявні та прискіпливо проаналізовані документальні докази по матеріалах справи та норми чинного законодавства, колегія суддів прийшла до переконання, що позов є підставним та підлягає беззаперечному задоволенню.

Таким чином, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ч.1 ст.41, ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2017 року у справі №807/2011/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Р. М. Гулид
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький

Повний текст судового рішення виготовлено 12.06.2017 року