Справа № 185/1950/17(2-а/185/205/17)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2017 рокусправа № 185/1950/17(2-а/185/205/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Шальєвої В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року у справі № 185/1950/17 (2-а/185/205/17) за позовом ОСОБА_2 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії з 09.02.2017 року пенсії за віком відповідально до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) з урахуванням ч. 2 ст. 40 щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком;

- зобов'язати відповідача при значити пенсію за віком з 09.02.2017 року відповідно до ст. 26 з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, провести перерахунок та виплатити різницю між фактичною та призначеною пенсією.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 28.11.1995 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788-ХІІ).

09.02.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Листом відповідача № 2992/07/18 від 13.02.2017 року позивачу відмовлено у застосуванні середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. При цьому відповідач посилався на те, що позивачу вже призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону № 1788-ХІІ, яка з 01.01.2004 року обчислена відповідно до Закону № 1058-ІV, тому відсутні підстави для призначення, нарахування та виплати пенсії відповідно до ст.. 26 з урахуванням ст. 40 та ст. 45 Закону № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, занятих в галузях економіки України, за три календарні роки, що передують року звернення. (а.с. 9-11)

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Закону 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За приписами п. 16 розділу ХV "Прикінцеві положення» Закону № 1058 положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до ст. 2 Закону № 1788-ХІІ за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

При цьому до розділу ІІ «Пенсії за віком» Закону № 1788-ХІІ законодавцем також віднесені пенсії, які призначаються особам відповідно до статей 13 та 14 цього Закону.

Таким чином, за приписами чинного законодавства вказані пенсії є різновидами пенсії за віком, якими визначені особливості щодо віку та стажу роботи для певних категорій працівників і передбачають можливість їх виходу на пенсію за віком раніше, ніж передбачено статтею 26 Закону № 1058.

При цьому нормами ст. 10 Закону № 1058-IV та ст. 6 Закону № 1788-ХІІ визначено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV державне переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу наведених норм слідує, що переведенням з одного виду пенсії на інший є саме зміна виду пенсії, зокрема, переведення з пенсії по інвалідності або пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

Відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV на загальних підставах особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Проте позивач з листопада 1995 року скористався правом на призначення пенсії за віком відповідно до положень ст. 14 Закону № 1788-ХІІ та отримує таку пенсію. При цьому з 1 січня 2004 року вказана пенсія обчислена позивачу відповідно до положень статті 40 Закону № 1058.

Отже, в даному випадку переведення з одного виду пенсії на інший відсутнє, оскільки позивачу пенсію за віком вже призначено відповідно до ст. 14 Закону № 1788-ХІІ, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком повторно у зв'язку із досягненням загального пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивач з листопада 1995 року вже отримує пенсію за віком відповідно до статті 14 Закону № 1788, підстави для призначення чи переведення позивача на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058 та визначення її розміру з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки відсутні.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції приймає до уваги посилання апелянта на правову позицію викладену в постанові Верховного суду України № 133/476/15-а 29.11.2016 року, яка у відповідності до вимог ч. 2 ст. 161 та ч. 1 ст. 244-1 Кодексу адміністративного судочинства України повинна враховуватись судами при застосуванні правових норм в аналогічних правовідносинах, проте вважає за необхідне зазначити, що у вказаній справі предметом спору було переведення особи з пенсії за вислугу років на пенсію за віком вперше, а не з пенсії за віком на пенсію за віком як у справі, що розглядається.

Колегія суддів також зауважує, що порядок визначення заробітної плати (доходу) як для обчислення пенсій, що призначаються відповідно до статей 13 та 14 Закону № 1788, так і для обчислення пенсії відповідно до статті 26 Закону № 1058 є однаковим і визначається положеннями статті 40 Закону № 1058.

Таким чином, предмет спору та спірні правовідносини у даній справі та у справі, що переглядалась Верховним Судом України, є різними і не можуть ототожнюватись, у зв'язку з чим посилання апелянта на вказану вище постанову ВСУ є безпідставним.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду першої інстанції винесена законно та обґрунтовано, апеляційна скарга позивача, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року у справі № 185/1950/17 (2-а/185/205/17) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: В.А. Шальєва