Справа № 822/3069/15
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2017 р. м. Київ К/800/53672/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Суддів Рецебуринського Ю.Й. (судді-доповідача),
Стародуба О.П.,
Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Славутського гарнізону Військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницький, Хмельницького обласного військового комісаріату в особі відокремленого підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,
за касаційною скаргою Славутського гарнізону Військової частини НОМЕР_1 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року,
В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому, з врахуванням зміни позовних вимог, просив: скасувати рішення житлової комісії Славутського гарнізону, затвердженого начальником Славутського гарнізону 23 лютого 2006 року, про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпщення житлових умов; зобов`язати Хмельницький обласний військовий комісаріат в особі його відокремленого підрозділу Славутського об`єднаного міського військового комісаріату, Хмельницький квартирно-експлуатаційний відділ, Славутський гарнізон - Військову частину НОМЕР_1 включити йогоз членами сім`ї дружиною ОСОБА_2 , 1977 року народження, та донькою ОСОБА_3 , 2002 року народження, в список квартирного обліку осіб, потребуючих поліпщення житлових умов із збереженням попереднього часу перебування на обліку, з 11 липня 2000 року.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року, позов задоволено частково. Скасовано рішення житлової комісії Славутського гарнізону, затверджене начальником Славутського гарнізону 23 лютого 2006 року, оформлене протоколом від 23 лютого 2006 року №19 про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов. Зобов`язано Славутський гарнізон Військову частину НОМЕР_1 розглянути питання щодо включення ОСОБА_1 , з членами сім`ї дружиною ОСОБА_2 , 1977 року народження та донькою ОСОБА_3 , 2002 року народження, в список квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу перебування на обліку, з 11 липня 2000 року. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
У касаційній скарзі Славутський гарнізон Військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та закрити провадження у справі.
Справа вирішується в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відсутні клопотання всіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.
З`ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 6 травня 2000 року по 21 травня 2004 року проходив службу у Військовій частині НОМЕР_2 в м.Славута.
Рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 від 11 липня 2000 року позивача взято на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов для отримання житла за загальною чергою з 1 січня 2002 року.
ОСОБА_1 видано ордер про право на зайняття службового приміщення серії ХМО №003606 на підставі рішення Виконавчого комітету Славутської міської ради від 28 грудня 2002 року №405, згідно якого позивач з членами родини заселився у вказану квартиру.
ОСОБА_1 було направлено для подальшого проходження служби до війської частини НОМЕР_3 у м. Рівному, у зв`язку з розформуванням Військової частини НОМЕР_2 , де позивач з 12 січня 2007 року по 30 листопада 2010 року проходив військову службу та не перебував на квартирному обліку.
Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 25 жовтня 2010 року №525, позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
5 червня 2014 року після отримання письмового попередження про звільнення службового житла від 19 травня 2014 року №1064, позивач звернувся до начальника Славутського гарнізону з листом для ознайомлення з рішенням, яке стало підставою для даного попередженя.
Командир Військової частини НОМЕР_1 листом від 19 червня 2014 року №1287 направив позивачу витяг з протоколу засідання житлової комісії від 23 лютого 2006 року №19, відповідно до якого його знято з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Задовольняючи позов частково, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідно до частини третьої статті 40 Житлового кодексу Української РСР, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках припинення трудових відносин з підприємством, установою організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Житлові комісії гарнізонів повноваженнями щодо виключення військовослужбовців зі списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов, не наділені та здійснюють лише контролюючі функції та розгляд скарг і заяв на рішення житлових комісій військових частин.
Не погоджуючись з рішенням про зняття його з квартирного обліку останній звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу, суди виходили з того, що даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.
Систему нормативно-правових актів, що регулюють житлові відносини в Україні, складають: Конституція України, Житловий кодекс Української РСР (далі - ЖК УРСР), Цивільний кодекс України, Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» та інші закони, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України та інші нормативно-правові акти.
Відповідно до статті 3 ЖК УРСР житлові відносини в Українській РСР регулюються Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік та видаваними відповідно до них іншими актами житлового законодавства Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами житлового законодавства Української РСР.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року №2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
За змістом статті 15 Цивільного процесуального кодексу України під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати, з додержанням процесуальної форми, цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.
За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальними судами вирішуються справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК України).
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Житлові спори - особливий різновид спорів, що торкаються житлових прав та інтересів громадян і організацій.
Аналіз зазначених вище правових норм свідчить про те, що спори про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та щодо зобов`язання взяти на квартирний облік підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки у такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного, а не особистого немайнового права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.
З аналізу наведених правових норм слідує висновок, що спори про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права.
Вказаний висновок щодо такого застосування норм права викладений у постанові Судової палати Верховного Суду України у цивільних справах від 2 березня 2016 року (справа №6-14цс16).
За правилами пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Статтею 228 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.
Керуючись статтями 220, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Славутського гарнізону Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року.
Провадження у даній справі відкрите в порядку адміністративного судочинства закрити.
Роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 237-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

О.П.Стародуб

І.В.Штульман