Справа № 822/755/17
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/755/17

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

07 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до апеляційного суду Хмельницької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до апеляційного суду Хмельницької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.04.2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи. Разом з тим, до початку судового розгляду справи, відповідач надав суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що постановою Верховної Ради України № 1515-VIІІ від 08.09.2016 року "Про звільнення суддів" позивача - ОСОБА_2 звільнено з посади судді апеляційного суду Хмельницької області, у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови апеляційного суду Хмельницької області від 16.09.2016 року № 17/05-03/ суддю апеляційного суду Хмельницької області ОСОБА_2 відраховано зі штату апеляційного суду Хмельницької області.

В подальшому, постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.03.2010 року в справі № 2-а-361/10/2270 задоволено частково позов ОСОБА_2 до апеляційного суду Хмельницької області, Державної судової адміністрації України про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати щомісячного довічного грошового утримання.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.09.2012 року вирішено задовольнити заяву апеляційного суду Хмельницької області про зміну способу та порядку виконання рішення суду у адміністративній справі по справі № 2-а-361/10/2270 за позовом ОСОБА_2 до апеляційного суду Хмельницької області, Державної судової адміністрації України про стягнення компенсації за порушення строків виплати щомісячного довічного грошового утримання.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду по справі №2270/10174/11 від 20.09.2011 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до апеляційного суду Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів.

Визнано бездіяльність апеляційного суду Хмельницької області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_2 компенсацію за роботу в умовах режимних обмежень та недоплаті у зв'язку з цим грошового утримання в період з лютого 2006 року по квітень 2011 року включно протиправною. У решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.04.2014 року задоволено заяву апеляційного суду Хмельницької області про зміну способу та порядку виконання рішення суду у адміністративній справі по справі № 2270/10174/11 за позовом ОСОБА_2 до апеляційного суду Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, та вирішено змінити спосіб та порядок виконання шляхом проведення стягнення коштів за рахунок бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів".

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.11.2015 року по справі № 822/5897/15 за позовом ОСОБА_2 до апеляційного суду Хмельницької області, Державної казначейської служби України про стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії, адміністративний позов задоволено.

Вирішено стягнути з апеляційного суду Хмельницької області на користь ОСОБА_2 нарахованої компенсації за порушення строків виплати заборгованості з щомісячного грошового утримання за період з 27 листопада по 31 грудня 2005 року включно в розмірі 25356 грн., 95 коп.

Зобов'язано Державну казначейську службу України провести видатки з Державного бюджету України, передбачені апеляційному суду Хмельницької області для виплати зазначених коштів.

Вважаючи, що суми нараховані згідно вказаних рішень судів, не виплачені позивачу, і вони є складовими заробітної плати, з вини власника або уповноваженого ним органу, це є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати, роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно підпункту 1 пункту 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення БК України рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Згідно частин 1-4 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05 червня 2012 року № 4901- VI (Далі Закону № 4901- VI) виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до статі 5 Закону № 4901- VI у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Згідно пункту 3 "Прикінцевих та перехідних положень Закону № 4901- VІ заборгованість погашається в такій черговості:

у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника;

у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов'язаними з трудовими правовідносинами;

у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок № 845) .

Відповідно до пункту 25 Порядку № 845 у разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24 - 34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

З аналізу вищезазначеного вбачається, що виконання постанов Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.03.2010 року у справі № 2-а-а361/10/2270, від 20.09.2011 року в адміністративній справі № 2270/10174/11, від 05.11.2015 року № 822/5897/15 повинно здійснюватися відповідно до вищезазначеного Порядку № 845 за рахунок бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів", додатковим підтвердженням чого є ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду, які набрали законної сили.

Таким чином, виплата коштів, присуджених позивачу вказаними в позовній заяві постановами Хмельницького окружного адміністративного суду, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядком № 845.

Згідно статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

За приписами частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Наведені норми вказують на те, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальною є така обставина, як невиплата належних працівникові на час звільнення сум саме з вини власника або уповноваженого ним органу.

Судом першої інстанції встановлено, що несвоєчасна невиплата позивачу належних за рішеннями суду сум відбулося не з вини відповідача - апеляційного суду Хмельницької області, оскільки виконанням рішень адміністративного суду мало здійснюватись органом Державної казначейської служби України в порядку встановленому Законом № 4901-VI.

Слід зазначити, що стаття 117 КЗпП України не розповсюджується на правовідносини, що виникають у порядку виконання судового рішення про присудження виплати заробітної плати.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач не несе відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, за час затримки виконання судових рішень вищевказаних рішень Хмельницького окружного адміністративного суду, а тому, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її апеляційного розгляду, а відтак відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно ч. 1 ст. 200 КАС, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Сапальова Т.В.