Справа № 760/2757/17
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1016/17
Справа №760/2757/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дію, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дію.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він отримував пенсію за вислугу років як військовий пенсіонер відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію за вислугу років.

Позивач зазначає, що 01.03.2016 подав до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на що йому листом від 15.03.2016 № 3338/09 Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки в наданій архівній довідці Галузевого архіву МО № 179/1/1937 від 25.02.2016 про період перебування в зоні ЧАЕС не зазначено повністю ім'я та по-батькові.

Пояснено, що не погоджуючись з указаним рішенням, позивач оскаржив рішення Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, подавши позов до Солом'янського районного суду м. Києва. У ході судового розгляду в адміністративній справі № 760/7619/16-а за позовом ОСОБА_1 про призначення пенсії було замінено відповідача, а саме: Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва на Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 02.09.2016, яка набрала законної сили 14.11.2016, визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.03.2016 року.».

Зазначено, що на підставі вказаної постанови суду від 02.09.2016 позивач перебуває як пенсіонер на обліку у Солом'янському відділі Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та одержує пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, у відповідності до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС» з 01.03.2016 та йому було призначено пенсію за віком у розмірі 3008 грн. 12 коп. із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

Як вказує позивач, 19.12.2016 він звернувся із заявою про надання роз'яснення відносно того чи застосовано при призначенні пенсії показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, на що 26.12.2016 ним було отримано лист-відповідь, в якому відповідач зазначив, що при розрахунку пенсії позивача застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік - 1197,91 грн.

Однак, позивач вважає, що при призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно з Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підлягає застосуванню середня заробітна плата, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки при призначенні йому пенсії за вислугу років пенсія обчислювалася в процентному відношенні від відповідних сум грошового забезпечення і показник середньої заробітної плати при її призначенні не застосовувався, а тому звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Ухвалою від 17.02.2017 у справі було відкрито скорочене провадження.

У встановлений законом строк від представника відповідача надійшли письмові заперечення проти адміністративного позову, в якому він проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що позивач перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та одержує пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 30.12.2005, виплата якої була припинена 29.02.2016 у зв'язку із переходом на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вказує, що при призначенні позивачу пенсії у зв'язку з переходом на інший вид пенсії та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 327 від 23.04.2012 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» відповідачем було застосовано показник заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік - 1197,91 грн. Вважає, що пенсія позивачу розрахована відповідно до норм чинного пенсійного законодавства та права позивача відповідачем не були порушені.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, проаналізувавши надані докази, суддя приходить до наступного.

Встановлено, що з 30.12.2005 позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

З матеріалів справи вбачається, що 01.03.2016 позивач перебуває на обліку у Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Встановлено, що 01.03.2016 подав до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 15.03.2016 № 3338/09 Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва йому було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки в наданій архівній довідці Галузевого архіву МО № 179/1/1937 від 25.02.2016 про період перебування в зоні ЧАЕС не зазначено повністю ім'я та по-батькові.

Встановлено, що позивач оскаржив рішення Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, подавши позов до Солом'янського районного суду м. Києва. У ході судового розгляду в адміністративній справі № 760/7619/16-а за позовом ОСОБА_1 про призначення пенсії було замінено відповідача, а саме: Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва на Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 02.09.2016, яка набрала законної сили 14.11.2016, визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.03.2016 року.».

На підставі вказаної постанови суду від 02.09.2016 позивач перебуває як пенсіонер на обліку у Солом'янському відділі Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та одержує пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, у відповідності до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС» з 01.03.2016 року.

Позивачу було призначено пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.12.2016 позивач звернувся із заявою про надання роз'яснення відносно того чи застосовано при призначенні пенсії показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Встановлено, що листом від 26.12.2016 №1555/02/Б-1303 позивачу надана відповідь, згідно з якою пенсія йому призначена із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Вбачається, що відповідачем при призначенні пенсії позивачу було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік, а не показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2013-2015 роки.

Проте, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік погодитись не можна з огляду на наступне.

До призначення пенсії за віком позивач отримував пенсію за вислугу років, як військовослужбовець, призначену на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при розрахунку якої взагалі не застосовувалася будь-яка середня заробітна плата в галузях економіки України, бралися зовсім інші показники, ніж ті, що використовуються відповідачем для нарахування пенсії за віком на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, які мають право на пенсію за цим Законом обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) премії в розмірах, установлених законодавством.

Отже, аналіз змісту даної правової норми вказує на однозначний висновок, що при обчисленні пенсії за вислугу років, призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за основу береться грошове забезпечення, яке, в свою чергу, складається з окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

У свою чергу, відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містить жодного посилання на показник «середня заробітна плата у галузях економіки України» (тим більше саме за 2007 рік).

За таких обставин, даний показник не має жодного відношення до пенсії позивача за вислугу років, що отримувалася ним, оскільки при її розрахунку він не застосувався взагалі, а тому і не повинен застосовуватися при розрахунку пенсії за віком.

Таким чином, оскільки формула розрахунку раніше призначеної пенсії не містила в собі такої складової як «середня заробітна плата (дохід), що передує року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії», то висновок про необхідність застосування для призначення позивачу пенсії за віком показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України (тим більше за 2007 рік), є не вірним.

Статтею 5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами. Тобто, законодавець окремо виділив призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, в даному випадку відбулося саме призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, позивачу було саме припинено виплату пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», по причині призначення пенсії за іншим Законом. Наведене підтверджується атестатом №310 про зняття позивача з обліку.

Таким чином, оскільки, позивачу було призначено інший вид пенсії за іншим законом у 2016 році, то має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 роки, як це передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також, оскільки, пенсія згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була призначена вперше, то для визначення розміру пенсії мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не ті формули та граничні розміри коштів, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший.

Слід зауважити, що переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Як зазначено в нормі цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (частина 4 статті 45 вказаного Закону).

Отже, якщо проаналізувати наведені вище правові норми, то можна дійти висновку, що навіть при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, тільки за бажанням пенсіонера. Матеріали справи не місять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність такого бажання у позивача як на момент призначення пенсії за віком у 2016 році, так і на час вирішення спору в суді.

У частині 3 статті 45 даного Закону мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій по матеріалам пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону.

Однак, позивачу було призначено пенсію за іншим законом, оскільки після того, як ОСОБА_1 30.12.2005 було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші, ніж Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підстави та порядок призначення пенсії, він звернувся за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вперше.

Після призначення першої пенсії позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Відтак має бути застосований показник середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передували року його звернення за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зі зниженням пенсійного віку, у відповідності до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС», тобто за 2013-2015 роки.

Вказане також знайшло своє підтвердження у правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 під час розгляду справи №21-612а14, постанові від 09.06.2015 під час розгляду справи №21-550а14 та ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10.12.2013 під час розгляду справи №К/800/38624/13.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що відповідачем при призначенні пенсії за віком у 2016 році, необхідно було застосувати показники середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2013-2015 роки, а не показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, констатує, що відповідач не довів, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.7-12, 69-71, 159-163, 183-2, 244-2, 254 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з дня призначення пенсії за віком, 01 березня 2016 року, перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2013-2015 роки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: І.А. Усатова