Справа № 813/1019/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року справа № 813/1019/17

12 год 16 хв зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Терлак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 19.05.2017, просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у затвердженні розробленого проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею до 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної форми власності на території Волянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, оформлені листом від 24.10.2016 року №Т-13917/0-6756/6-16;

- зобов'язати відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 19.10.2016 про затвердження розробленого проекта землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулася до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,28га на території с. Воля Якубова Дрогобицького району Львівської області (за межами населеного пункту). На думку позивача, відповідач протиправно відмовив їй у затвердженні проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідає вимогам ст.116 Земельного кодексу України, а підстави для відмови в його затвердженні є вичерпними.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву, в яких просив суд відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову. Заперечення обґрунтовані тим, що ним правомірно відмовлено позивачу затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, оскільки передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян провадиться один раз по кожному виду використання, та на кожну новосформовану ділянку повинен розроблятись окремий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проте, позивач розробила один проект землеустрою та вже реалізувала своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки. Вважає, що вимога позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,2800 га для ведення особистого селянського господарства суперечить нормам ст. ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України. У зв'язку з цим, відповідач вважає позов необґрунтованим та просить суд в його задоволенні відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та уточненнях до неї. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечила з підстав, викладених в письмових запереченнях. Просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, виходячи з наступних підстав.

Згідно з рішенням 21 сесії 5 -го демократичного скликання Волянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області №347 від 20.09.2009 про передачу земельних ділянок у власність, позивачу передано безкоштовно для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель земельну ділянку площею 0,10га та для ведення особистого селянського господарства ділянку площею 0,58га(а.с.19).

Позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області із клопотанням від 26.03.2015 про надання дозволу на розроблення проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,28га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території с. Воля Якубова Дрогобицького району Львівської області (за межами населеного пункту) (а.с.26).

Головне управління Держгеокадастру України у Львівській області наказом від №13-4088/16-15-СГ від 23.04.2015 надало позивачу дозвіл на розроблення документації щодо відведення земельної ділянки площею 0,28га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території с. Воля Якубова Дрогобицького району Львівської області (за межами населеного пункту) (а.с.32).

24.05.2016 позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області із клопотанням про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,28га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території с. Воля Якубова Дрогобицького району Львівської області (за межами населеного пункту).

Головне управління Держгеокадастру України у Львівській області листом №Т-7184/0-3425/6-16 від 06.06.2016 відмовило позивачу у затвердженні проекта із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,28га, оскільки проект не відповідає вимогам земельного законодавства, а саме, в матеріалах проекта землеустрою наявна розбіжність виду угідь земельної ділянки, що відводиться (а.с.11).

11.10.2016 позивач повторно звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області із клопотанням про затвердження проекта із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,28га. у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території с. Воля Якубова Дрогобицького району Львівської області (за межами населеного пункту).

Головне управління Держгеокадастру України у Львівській області листом №Т-13917/0-6756/6-16 від 24.10.2016 відмовило позивачу у затвердженні проекта із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,28га., оскільки позивач вже реалізував право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,3052га) (а.с.13).

Позивач не погоджуючись з відмовою в затвердженні проекта, звернулася з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.14 Конституції України та ст. 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частинами 1-4 ст. 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених вказаним Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а)приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б)одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених вказаним Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Аналіз вказаних положень дає підстави для висновку про те, що право на отримання земельної ділянки у власність може реалізовуватись лише один раз по кожному виду цільового використання, передбаченого ст. 121 Земельного кодексу України.

Положеннями ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.

Частиною 7 ст.118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 вказаного Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Пунктом «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної або комунальної власності в розмірі не більше 2,0 га.

Суд встановив, що позивачу на підставі рішення Волянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області №347 від 20.09.2009 передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,58га.

В подальшому Волянська сільська рада Дрогобицького району Львівської області рішенням від 16.04.2013 №243 «Про внесення змін в рішення №347 від 20.09.2009» внесла зміни до пункту 1 вказаного рішення та встановила, що позивачу для ведення особистого селянського господарства передається у власність безкоштовно земельна ділянка площею 0,3052 га, розташована за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до свідоцтва про право власності від 27.05.2014 позивач приватизувала земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3052га кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

Таким чином, позивач реалізувала своє право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. З огляду на це, суд вважає, що позивач не має права на отримання у власність земельної ділянки такого ж цільового призначення вдруге, в тому числі площею, що складає різницю між гранично допустимою та раніше отриманою у власність.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачу в затвердженні проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,28га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території с.Воля Якубова Дрогобицького району Львівської області (за межами населеного пункту).

У зв'язку з цим відсутні підстави для задоволення позву в частині зобов'язання повторно розглянути клопотання позивача від 19.10.2016 про затвердження розробленого проекта землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик