Справа № 263/3482/17
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Томілін О.М.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року справа №263/3482/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Шишова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Чебанова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07 квітня 2017 р. у справі № 263/3482/17 (головуючий І інстанції Томілін О.М.) за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі-позивач) звернувся до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції (далі- відповідач, апелянт) про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності АР № 851694 від 05.03.2017 року за порушення вимог дорожнього знаку 2.2 (проїзд без зупинки заборонено) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штраф в розмірі 255 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що 05.03.2017 року відповідачем було складено постанову серії АР №851694 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Вважає, що зазначена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та порушила його права передбачені законом,

Крім того, позивач зазначив, що він завчасно здійснив зупинку свого транспортного засобу на відстані приблизно 10 метрів від дорожніх знаків з метою впевнитися у відсутності пішоходів на пішохідному переході, що знаходився у кількох метрах від перехрестя вулиці Університетської та проспекту Миру. Зупинка його автомобіля була зумовлена нерівним дорожнім покриттям, а також тим, що пішохідний перехід піднімався вище над рівнем дорожнього покриття, а також через ями на дорозі у місті перетину вулиці Університетської та проспекту Миру. Зазначив, що на виконання вимог дорожнього знаку 2.2, 5.35.1, 5.35.2, розділу 33 ПДР України, він завчасно здійснив зупинку транспортного засобу, яким керував. Впевнившись у відсутності пішоходів на пішохідному переході позивач продовжив свій рух. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Також позивач зазначив, що в постанові від 05.03.2017 року АР № 851694 невірно зазначена дата його народження, та замість правильної 15.10.1977 року, зазначено 31.07.2015. Також невірно зазначена адреса проживання позивача як АДРЕСА_1, коли правильною є адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1. Крім того, позивач зазначив, що на відеозаписі, наданому працівниками патрульної поліції, на якому начебто фіксується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, видно проїзд невідомого автомобіля без пізнавальних знаків, фіксація державного номеру відсутня. Також на зазначеному відеозаписі вказано час 04:14:05 та дата 01.01.2013 року, що не відповідає дійсності, адже у зазначений день позивач знаходився у місті Донецьку та порушень ПДР не вчиняв. Крім того, вважає, що постанова від 05.03.2017 року АР № 851694 винесена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, а саме: в зазначену постанову внесені невірні відомості про особу, відносно якої розглядається справа, а тому просить її скасувати.

Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07 квітня 2017 р. у справі № 263/3482/17 адміністративний позов ОСОБА_2 - задоволено.

Скасовано постанову поліцейського роти № 2 батальйону УППДПП в місті Маріуполі Гах А.А. у справі про адміністративне правопорушення серії АР №851694 від 05 березня 2017 року.

Судове рішення першої інстанції обґрунтоване тим, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 851694 від 05.03.2017 року, винесена щодо ОСОБА_2, не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, а саме: постанова має містити відомості про особу, щодо якої розглядається справа.

Не погодившись з таким рішенням, Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що факт порушення ПДР України ОСОБА_2 (погодження) зафіксований на відео, відповідно до якого позивач просив застосувати до нього попередження.

За приписами пункту 1 та 2 частини 1 статті 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Під час патрулювання що 05.03.2017 року поліцейським роти № 2 патрульної поліції в місті Маріуполі Гах А.А. було винесено постанову Серії АР № 851694, згідно з якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за порушення вимог розділу 33 ПДР України.

Після чого, водію було роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст. 268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Як вбачається з постанови у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 «керуючи транспортним засобом HYUNDAI ACCENT, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 (проїзд без зупинки заборонено), а саме здійснив проїзд без зупинки перед вказаним дорожнім знаком, чим порушив р. 33д ПДР».

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, шляхом скасування постанови суду першої інстанції з наступних підстав.

У відповідності до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Кодексом адміністративного судочинства України (далі-КАСУ) встановлено, а саме ст.69-80, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Відповідачем, як доказ правомірності дій поліцейських, в суд першої інстанції був наданий диск з відеозаписом з камер поліцейських від 05.03.2017 р.

Колегія суддів, звертає увагу позивача на те, що єдиним належними доказами у даній справі є відео зафіксоване нагрудною камерою поліцейського, яке було надано до суду для дослідження.

Як вбачається з відеозапису, а саме з відео файлу №, з 18:18:01 позивач зазначив, що він не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 (проїзд без зупинки заборонено), а саме здійснив проїзд без зупинки перед вказаним дорожнім знаком, чим порушив р. 33д ПДР» (дослівно: "я абсолютно признаю что действительно не остановился, не заметил, замечтался...."). Крім того, дослідивши відео файл №, а саме з 18:32:16 позивач також зазначив, що він не зупинився.

Колегія суддів дослідивши всі відео файли, які були надані в суді першої інстанції має зазначити, що позивач на вказаних вищезазначених відео не заперечує, що він порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 ПДР України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 «керуючи транспортним засобом HYUNDAI ACCENT, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 (проїзд без зупинки заборонено), а саме здійснив проїзд без зупинки перед вказаним дорожнім знаком, чим порушив р. 33д ПДР»., чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст.122 КУпАП, що в свою чергу підтверджує правильність винесення постанови від 05.03.2017 року серії АР № 851694 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Щодо посилання позивача з приводу помилкової інформації, яка була зазначена у постанові від 05.03.2017 року серії АР № 851694 невірно зазначена дата його народження, та замість правильної 15.10.1977 року, зазначено 31.07.2015. Також невірно зазначена адреса проживання позивача як АДРЕСА_1, коли правильною є адреса реєстрації місця проживання: Донецьк, АДРЕСА_1., колегія суддів відноситься критично виходячи з наступного.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Тобто, колегія суддів вважає, що помилковість встановлення дати народження та місця реєстрації в постанові про адміністративне правопорушення не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності відповідно до ст.247 КУпАП.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова про адміністративне правопорушення є законною, прийнятою відповідачем на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Законом.

Пунктом 4 частини 1 статті 202 КАС України встановлено, що підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті рішення порушив норми матеріального права, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні позовних вимог

Керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07 квітня 2017 р. у справі № 263/3482/17- задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07 квітня 2017 р. у справі № 263/3482/17- скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя О.О. Шишов

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Чебанов