Справа № 380/1632/16-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 380/1632/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Косович Т.П. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до П'ятигірської сільської ради Тетіївської району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: П'ятигірський сільський голова та ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з позовною заявою до П'ятигірської сільської ради Тетіївської району Київської області (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: П'ятигірський сільський голова (далі - третя особа 1) та ОСОБА_3 (далі - третя особа 2) про визнання протиправним та скасування п. 2 рішення 11 сесії 7 скликання П'ятигірської сільської ради Тетіївського району Київської області № 64-11-УІ від 13 липня 2016 року.

Тетіївський районний суд Київської області своєю постановою від 20 квітня 2017 року адміністративний позов залишив без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тетіївського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року та постановити нову про задоволення адміністративного позову в повному обсязі. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 17.12.2010 року між сільськогосподарським виробничим кооперативом «П'ятигори» в особі голови правління кооперативу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями (хлів, погріб, криниця), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 Даний договір був зареєстрований в Тетіївському міжміському бюро технічної інвентаризації 22.12.2010 року (а.с .

ОСОБА_2, вважаючи даний договір таким, що порушує його права, звернувся до суду з вимогами про визнання вказаного договору недійсним та скасування державної реєстрації від 22.12.2010 року. Свою позицію позивач обґрунтував тим, що за даним договором СВК «П'ятигори» продав ОСОБА_3 разом з будинком громадську криницю, не будучи її власником.

Тетіївський районний суд Київської області своїм рішенням від 16 жовтня 2014 року в задоволенні позову - відмовив. Дане судове рішення було оскаржене в апеляційному порядку, та яке ухвалою Апеляційного суду Київської області від 02 грудня 2016 року було залишено без змін, а відтак набрало законної сили. Підставою для відмови у задоволенні позовних вимог стало те, що права позивача не були порушені.

Як встановлено матеріалами справи, 18 травня 2016 року позивач звертався до П'ятигірського сільського голови з заявою, в які просив його звернутися з позовом до ТОВ «П'ятигори» та гр. ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі - продажу від 17.12.2010 року в частині купівлі - продажу криниці.

П'ятигірська сільська рада Тетіївського району Київської області супровідний лист № 252 від 18 липня 2016 року, яким повідомила позивача про те, що його заява від 18 травня 2016 року була розглянута на 11 сесії 7 скликання.

На даній сесії П'ятигірська сільська рада прийняла рішення, яким вирішила:

1) Сільській раді не порушувати питання про скасування у судовому порядку договору купівлі продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 17.12.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2994, укладеного між СВК «П'ятигори» та гр. ОСОБА_3 в частині купівлі - договору криниці.

2) Не доручати сільському голові ОСОБА_5 звертатися з судовим позовом до ТОВ "П'ятигори» та гр. ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 17.12.2010 року, укладеного між СВК «П'тигори» та гр. ОСОБА_3 в частині купівлі - продажу криниці.

Позивач, не погоджуючись з п. 2 даного рішення відповідача, звернувся до суду про визнання його протиправним та скасування.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Також, згідно з ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду (п. 8 ст. 3 КАС України).

Згідно зі ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Також, згідно зі статтею 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Способи захисту прав на земельні ділянки визначені ст. 152 ЗК України.

За приписами наведеної норми держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Зі змісту ч. 2 ст. 144 Конституції України та ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» убачається, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів невідповідності законам України визнаються незаконними у судовому порядку

При цьому ч. 1 ст. 6 КАС України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв'язку з прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Отже, вирішуючи публічно-правовий спір, суди повинні встановити, в чому полягає порушення прав позивача оскаржуваним актом.

Тобто, обов'язковою умовою визнання рішення суб'єкта владних повноважень недійсним є також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Між тим, як правильно зазначено судом першої інстанції позивач не навів суду належних доказів того, що оскаржуваним рішенням відповідача були порушені його права та законні інтереси. Більш того, в судовому порядку позивачу було відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі - продажу від 17.12.2010 року в частині купівлі - продажу криниці, який був укладений між сільськогосподарським виробничим кооперативом «П'ятигори» в особі голови правління кооперативу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Таким чином, договір купівлі - продажу від 17.12.2010 року, яким підтверджено право ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними будівлями (хлів, погріб, криниця), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, є дійсним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1, 2. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову позивачу у задоволенні його адміністративного позову.

Окремо, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що порядок скликання та роботи сесій сільської ради регламентований ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», проте позивач не навів належних обґрунтувань щодо порушень порядку скликання сесій ради та порядку ухвалення оскаржуваного рішення на предмет додержання вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Тетіївського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.