Справа № 346/1208/17
Суддя: Хільчук І. І.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/1208/17
Провадження № 2-а/346/78/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Іванно-Франківської області

в складі: головуючого-судді Хільчука І.І.,

секретаря Олексюк Г.І.,

з участю: позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача Литвин В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Коломийської міської ради Івано-Франківської області про визнання неправомірною відмову в призначенні допомоги на дитину одинокій матері, зобов'язання вчинити такі дії, -

В С Т А Н О В И В :

13 березня 2017 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні вона та її представник пояснили, що 18 квітня 2002 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 у Коломийському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис за № 103.

Однак, її сімейні відносини з ОСОБА_4 не склалися, вони припинили спільне проживання в 2003 році і вона виїхала закордон. В 2005 році вона звернулася до Коломийського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Рішенням Коломийського міськрайоннного суду від 16 червня 2005 року шлюб, зареєстрований між нею та ОСОБА_4, був розірваний. Дане рішення вступило в законну силу 17 липня 2005 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лейпціг (Німеччина) вона народила доньку ОСОБА_6. Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Лейпціг 15 листопада 2005 року складений актовий запис за № 4148/2005 про народження її доньки. Свідоцтво про народження ОСОБА_6 та витяг з реєстру про її народження визнаються дійсними в Україні, оскільки вони завірені печаткою відділу РАЦС м. Лейпціг та витяг про реєстрацію народження легалізовано для використання в якості офіційного документу на території іноземних держав шляхом проставлення апостилю згідно з положеннями Гаазької Конвенції 1961 року.

У свідоцтві про народження її доньки ОСОБА_6 зазначено, що вона, ОСОБА_1, є матір'ю дитини, а запис про батька дитини в даному свідоцтві відсутній. У витязі з реєстру про народження ОСОБА_6 запис про батька дитини також відсутній, в графах "прізвище", "ім'я" батька дитини проставлені прочерки.

Повернувшись на Україну, вона звернулася до відповідача з проханням призначити їй, як одинокій матері, допомогу на дитину. Незважаючи на чинне законодавство, на її неодноразові звернення до відповідача за призначення вказаної допомоги, їй було відмовлено навіть у прийнятті документів, які необхідні для призначення вказаної допомоги і які вона змушена була вислати відповідачу поштовою кореспонденцією рекомендованим листом. Лише по спливу більше одного року після її звернення відповідач спромігся 06.03.2017 року вислати в її адрес письмову відповідь - відмову на її звернення від 01.03.2016 року.

Вважає, що листом за № 449/01-6/41 від 06.03.2017 року управління праці та соціального захисту населення Коломийської міської ради Івано-Франківської області незаконно відмовило їй, як матері одиночці, в призначенні допомоги на дитину, а тому просить суд визнати неправомірною відмову Департаменту соціальної політики Коломийської міської ради Івано-Франківської області у призначені їй, одинокій матері, допомоги на дитину - доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язати відповідача призначити дану допомогу з 01.03.2016 року.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову та пояснила, що департамент соціальної політики призначив ОСОБА_1 допомогу одинокій матері на ОСОБА_7, 2010 року народження. Призначення відповідної допомоги на ОСОБА_6 неможливо у зв'язку із тим, що ОСОБА_1 на момент народження дитини перебувала у зареєстрованому шлюбі.

Особова справа ОСОБА_1 до департаменту соціальної політики Коломийської міської ради надійшла 11.11.2015 року з управління праці та соціального захисту населення Коломийської районної державної адміністрації. Дана установа теж не призначала вищевказану допомогу на ОСОБА_6 у зв'язку із відсутністю необхідних документів.

З 01.10.2015 р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в департаменті соціальної політики як одержувач допомоги.

Працівниками департаменту для призначення допомоги одинокій матеріна ОСОБА_6 було зроблено ряд запитів до державних органів, які б підтвердили право на призначення даної допомоги.

Згідно повідомлення Коломийського міського відділу ДРАЦС від 08.02.2017 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано 13.04.2010 року Коломийським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

У зв'язку із тим, що шлюб розірвано за рішенням суду один місяць перед народженням дитини, то батьки цієї дитини є колишнє подружжя, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задоволити з таких підстав.

Судом встановлено, що 18 квітня 2002 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 у Коломийському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис за № 103. Однак, сімейні відносини між ними не склалися. Вони припинили спільне проживання в 2003 році, після чого вона виїхала за кордон. Згідно вироку Коломийського міськрайонного суду від 01.04.2004 р. ОСОБА_4 був засуджений до двох років позбавлення волі та відбував покарання в місцях позбавлення волі .

В 2005 році ОСОБА_1 звернулася до Коломийського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу. Рішенням Коломийського міськрайоннного суду від 16 червня 2005 року шлюб між позивачкою та ОСОБА_4, був розірваний. Дане рішення вступило в законну силу 17 липня 2005 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лейпціг (Німеччина) ОСОБА_1 народила доньку ОСОБА_6.

Виходячи зі змісту ст. 23 ЗУ "Про міжнародне приватне право" реєстрація актів цивільного стану громадян України, які проживають поза межами України, може здійснюватися як в консульській установі або дипломатичному представництві України, так і у відповідних установах держави, в якій проживає громадян (громадяни) України.

15 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Лейпціг складений актовий запис за № 4148/2005 про народження ОСОБА_6, доньки ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження та витягом з реєстру про народження, виданими відділом РАЦС м. Лейпціг.

Згідно ст. 13 ЗУ "Про міжнародне приватне право" документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Вищевказане свідоцтво про народження ОСОБА_6 та витяг з реєстру про її народження визнаються дійсними в Україні, оскільки вони завірені печаткою відділу РАЦС м. Лейпціг та витяг про реєстрацію народження легалізовано для використання в якості офіційного документу на території іноземних держав шляхом проставлення апостилю згідно з положеннями Гаазької Конвенції 1961 року. Відповідно до положення вказаної Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці цієї Конвенції.

У свідоцтві про народження ОСОБА_6 зазначено, що ОСОБА_1 є матір'ю дитини, а запис про батька дитини в даному свідоцтві відсутній. У витязі з реєстру про народження ОСОБА_6 запис про батька дитини також відсутній, в графах "прізвище", "ім'я" батька дитини проставлені прочерки.

Частиною 1 статті 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" від 21.11.1992 року № 2811-ХІІ (зі змінами від 04.11.2004р., від 16.06.2011р. передбачено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Згідно ч.1 ст. 18-2 вищевказаного Закону України допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 СК України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку.

ОСОБА_1 з 17.07.2005 року і на даний час не перебуває в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням суду про розірвання шлюбу, свідоцтвом про розірвання шлюбу, в свідоцтві про народження ОСОБА_6 та у легалізованому в установленому законодавством порядку витягу з реєстру про її народження запис про батька дитини відсутній, отже, позивачка, як одинока мати, має право на отримання допомогу на дитину - доньку ОСОБА_6.

Позивачка неодноразово зверталася до управління праці та соціального захисту населення Коломийської міської ради за призначення вказаної допомоги, однак їй було відмовлено навіть у прийнятті документів, які необхідні для призначення вказаної допомоги і які вона змушена була вислати відповідачу поштовою кореспонденцією рекомендованим листом. Лише по спливу більше одного року після її звернення відповідач надіслав листа за № 449/01-6/41 від 06.03.2017 року, згідно якого їй було відмовлено у призначенні допомоги на дитину.

Посилання відповідача на наявність актового запису про розірвання шлюбу з ОСОБА_4 від 13.04.2010 року не може бути підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні допомоги, оскільки згідно ч.2 ст. 114 СК України (чинна редакцій з 01.01.2004 року) у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Шлюб позивачки з ОСОБА_4 припинений у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу, а саме 17.07.2005 року, про що зазначено в копії вказаного судового рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАСУ передбачено, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень зобов'язаний приймати рішення: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки на момент народження дочки позивачка не перебувала у шлюбі, її колишній чоловік з 01.04.2004р. перебував в місцях позбавлення волі, в свідоцтві про народження та витязі з реєстру про народження, виданому відділом РАЦС м. Лейпціг, відсутні записи про батька, а відповідач не надав будь-які належні докази правомірності відмови в призначенні позивачці допомоги на дитину, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати неправомірною відмову Департаменту соціальної політики Коломийської міської ради Івано-Франківської області у призначені ОСОБА_1, одинокій матері, допомоги на дитину - доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язати відповідача призначити позивачці вказану допомогу з 01.03.2016 року.

Наведене стверджується: листом управління праці та соціального захисту населення Коломийської міської ради /а.с.6/, копією свідоцтва про народження /а.с.7/, копією перекладу свідоцтва про народження на українську мову /а.с.8/, копією витягу з реєстру народжень /а.с.9/, копією перекладу витягу на українську мову /а.с.10/, копією рішення Коломийського міськрайонного суду від 16.06.2005 р. /а.с.11/, копією свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.12/, копією вироку Коломийського міськрайонного суду від 01.04.2004 р. /а.с.13/, копією довідки про склад сім'ї /а.с.14/, копіями запитів УПтСЗН Коломийської міської ради /а.с.23, 26/, копією відповіді Коломийського міського відділу ДРАЦС /а.с.25/, копією роз'яснення Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації /а.с.27/.

На підставі ч.1 ст. 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" від 21.11.1992 року № 2811-ХІІ, ч. 2 ст. 114, 122 СК України та керуючись ст.,ст. 158-163, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задоволити повністю.

Визнати неправомірною відмову Департаменту соціальної політики Коломийської міської ради Івано-Франківської області у призначені ОСОБА_1, одинокій матері, допомоги на дитину - доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати Департамент соціальної політики Коломийської міської ради Івано-Франківської області призначити ОСОБА_1, одинокій матері, допомогу на дитину - доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.03.2016 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського Адміністративного Апеляційного суду протягом десяти днів через Коломийський міськрайонний суд з дня проголошення постанови.

Оригінал постанови зберігається в матеріалах справи № 346/1208/17.

Суддя Хільчук І. І.