Справа № 522/836/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/836/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бойчук А.Ю.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси, в якому просила визнати неправомірною відмову відповідача врахувати при призначенні мені пенсії «інші виплати», на які нараховані та утримані страхові внески до Пенсійного Фонду; зобов'язати відповідача здійснити розрахунок пенсії з 17.12.2010 року з урахуванням всіх складових заробітної плати, на які нараховувався єдиний внесок на загальнообов'язкове пенсійне страхування згідно довідки Одеського обласного управління Антимонопольного комітету України від 08.12.2016 р. М 05-26/3082 та провести відповідні виплати з моменту подання адміністративного позову.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2017 року у задоволенні позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного Фонду України у Приморському районі м. Одеси, врахувати при призначенні ОСОБА_1 пенсії «інші виплати», на які нараховані та утримані страхові внески до Пенсійного Фонду.

Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України у Приморському районі м. Одеси, здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 з 28.06.2016 року згідно з довідкою Одеського обласного управління Антимонопольного комітету України від 08.12.2016 р. М° 05-26/3082 з урахуванням інших виплат, на які нараховані та з яких утримані страхові внески до Пенсійного фонду та провести відповідні виплати з моменту подання адміністративного позову.

Стягнуто із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору за подання позову в розмірі 551,20 грн.

Звернуто постанову суду до негайного виконання в межах суми стягнень за один місяць.

В апеляційній скарзі, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2017 року та прийняти нову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2017 року здійснено заміну відповідача - управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на його правонаступника - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1, з 17.12.2010 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

13 грудня 2016 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України у Приморському районі в м. Одесі з заявою про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням всіх складових заробітної плати, на які нараховувався єдиний внесок на загальнообов'язкове пенсійне страхування.

15 грудня 2016 року управлінням Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси прийнято рішення № 488 про відмову у проведенні перерахунку пенсії згідно наданої довідки від 08.12.2016 року №06-26/3082, оскільки чинним законодавством, зокрема Законом України «Про державну службу» та постановою КМУ від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» таке перерахування не передбачено.

Вважаючи рішення та дії відповідача протиправними, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховуються в заробіток (доход) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108/95-ВР (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначає, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України; 3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що отримані позивачем суми виплат матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, повинні були бути враховані відповідачем в заробіток (дохід) позивача для обчислення її пенсії у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Аналогічна позиція була неодноразово висловлена Верховним судом України, зокрема, у рішеннях № 21-3а14 від 04.03.2014 року, № 21-314а14 від 16.09.2014 року.

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Доводи апелянта про те, що матеріальна допомога, суми індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, у той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», чинних та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на те, що з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889 та цим Законом не передбачені будь-які перерахунки пенсій, а тому, на думку апелянта, відсутні і підстави для перерахунки пенсії позивача, оскільки фактичні обставини даної справи не свідчать про спір між сторонами стосовно наявності у позивача права на здійснення перерахунку її пенсії з підстав, визначених цим Законом. За суттю позовних вимог позивача остання просить поновити своє порушене відповідачем право на отримання пенсії в розмірі, який повинен бути визначений саме на момент призначення їй пенсії із заробітної плати з урахуванням усіх складових, з яких сплачені страхові внески.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Справу в суді першої інстанції було розглянуто в порядку скороченого провадження, згідно ст. 183-2 КАС України. Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: