Справа № 816/745/17
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/745/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубінчина О.М.,

представника відповідача - Пасько С.В.,

представника третьої особи - Боровик Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області, про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2017 року ОСОБА_3 (надалі по тексту - ОСОБА_3, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (надалі по тексту - Автозаводський ВДВС, відповідач) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №53765461 від 13.04.2017.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на незаконність оскаржуваної постанови з огляду на те, що виконавче провадження відкрито після сплину строку пред'явлення до виконання виконавчого документа, а також на підставі виконавчого документа - вимоги Ф-845/1228-У від 07.08.2015, яку винесено особою з назвою "Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція", яка не є ні органом доходів і зборів, ні органом державної влади, утвореним відповідно до закону.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою просив провести судове засіданні за його відсутності /а.с.87/.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити у його задоволенні.

У письмових запереченнях відповідач в обґрунтування правомірності прийнятої постанови про відкриття виконавчого провадження зазначав, що строк пред'явлення виконавчого документу до виконання не пропущено, оскільки такий строк переривався у зв'язку із пред'явленням виконавчого документа до виконання 03.11.2015, після чого 27.04.2016 виконавчий документ на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу. Враховуючи те, що на момент повернення виконавчого документа стягувачу діяв Закон України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.04.2016 строк повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання зазначено до 27.04.2017. При цьому стаття 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 05.10.2016 набрала чинності після винесення постанови про повернення виконавчого документа, що виключає можливість застосування строків пред'явлення виконавчих документів до виконання, передбачених цією статтею Закону.

Також відповідач зауважував, що вимога № ф-845/1228-У від 07.08.2015 є виконавчим документом у розумінні Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування". /а.с. 45-50/

Ухвалою суду від 17 травня 2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Кременчуцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі по тексту - третя особа, Кременчуцька ОДПІ).

Представник третьої особи у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на правомірність прийнятої постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд, заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

12 квітня 2017 року до Автозаводського ВДВС надійшла заява Головного управління ДФС у Полтавській області від 05.04.2017 вих. № 4542/10/16-31-17-28 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вимоги Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-845/1228-У від 07.08.2015 про стягнення боргу по єдиному соціальному внеску в сумі 7592,39 грн з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 і.п.н. НОМЕР_1 на користь Кременчуцької ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області /а.с.43/.

До заяви додано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 07 серпня 2015 року № Ф-845/1228-У /а.с. 44/

13 квітня 2017 року державним виконавцем Автозаводського ВДВС Пасько С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою відкрито виконавче провадження ВП № 53765461 з виконання вимоги № Ф-845/1228-У від 07.08.2015 /а.с. 42/.

Супровідним листом від 13.04.2017 № 32264 державним виконавцем направлено сторонам виконавчого провадження копію зазначеної постанови /а.с.42/, яку отримано, зокрема, позивачем 05.05.2017, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, копія якого наявна у справі /а.с. 41/.

Позивач не погодився із постановою про відкриття виконавчого провадження від 13 квітня 2017 року, у зв'язку з чим оскаржив її до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження №53765461 від 13.04.2017, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016, крім статей 8, 9 та положень, що стосуються діяльності приватних виконавців, які введено в дію через три місяці з дня набрання чинності Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (в редакції на дату відкриття виконавчого провадження) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 зазначеного Закону встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

В силу положень частини 4 статті 25 Закону України від 08.07.2010, № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно із частиною 5 статті 25 вказаного Закону вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Таким чином, вимога Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Полтавській області №ф-845/1228-У від 07.08.2015 є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження".

Суд відхиляє доводи позивача про те, що вимога Ф-845/1228-У від 07.08.2015 винесена особою з назвою "Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція", яка не є ні органом доходів і зборів, ні органом державної влади, утвореним відповідно до закону. Із змісту вимоги Ф-845/1228-У від 07.08.2015 суд вбачає, що її складено Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області, натомість у постанові про відкриття виконавчого провадження від 13 квітня 2017 року помилково зазначено найменування стягувача як «Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція».

При цьому суд зауважує, що Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області утворена як юридична особа публічного права на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №311 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України", яка набрала законної сили 12.08.2014, та зареєстрована як юридична особа 06.05.2015, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 36 - 38/.

Отже, вимога Ф-845/1228-У від 07.08.2015 сформована уповноваженим органом державної влади, створеним відповідно до вимог законодавства.

У відповідності до частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

За приписами частини 5 статті 26 вказаного Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно із частиною 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Аналіз наведених норм свідчить, що державний виконавець повинен не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа винести постанову про відкриття виконавчого провадження, за умови відсутності підстав повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, передбачених частиною 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому пропущення встановленого законом строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є однією з підстав повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Судом встановлено, що 13 квітня 2017 року державним виконавцем Автозаводського ВДВС Пасько С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою відкрито виконавче провадження ВП № 53765461 з виконання вимоги № Ф-845/1228-У від 07.08.2015

При цьому вимога Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області Ф-845/1228-У від 07.08.2015 містить відмітку про дату набрання чинності - 25.09.2015.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV, який втратив чинність з 5 жовтня 2016 року, крім статті 4, яка втратила чинність з 5 січня 2017 року (в редакції на дату формування вимоги Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області Ф-845/1228-У від 07.08.2015) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Матеріалами справи підтверджено, що вимогу Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області Ф-845/1228-У від 07.08.2015 було вперше пред'явлено до примусового виконання 03.11.2015, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.11.2015 (ВП № 49210134) /а.с. 92/.

Постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС від 27.04.2016 у виконавчому провадженні № 49210134 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» /а.с. 90/.

У постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.04.2016 зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до 27.04.2017.

Таким чином, в силу вимог статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV після переривання 03.11.2015 строку пред'явлення до виконання виконавчого документа - вимоги Ф-845/1228-У від 07.08.2015 перебіг строку пред'явлення вказаного виконавчого документа поновився з дня його повернення 26.04.2016, та становив один рік.

Однак 05.10.2016 року набрав чинності, крім окремих положень, Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Частинами 1, 2 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

В силу положень частин 4, 5 статті 12 вказаного Закону строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред'явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

При цьому згідно з пунктом 5 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII змінено в бік скорочення строки пред'явлення до виконання виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з висновками Конституційного Суду України у рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 року у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Виходячи з імперативних норм Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, враховуючи рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 року , суд зазначає, що після набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред'явлені до примусового виконання у строки, встановлені цим Законом, при цьому беручи до уваги конституційний принцип, що закони не мають зворотної дії в часі, цей строк складає - три місяці з наступного дня після набрання чинності цим Законом - 05.10.2016, за умови, що річний строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, що був встановлений Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV, не закінчився раніше 05.10.2016.

Отже, строк пред'явлення виконавчого документу - вимоги Ф-845/1228-У від 07.08.2015 до виконання після набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII складав три місяці та мав обраховуватися з 05.10.2016 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що на дату подання заяви про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вимоги Ф-845/1228-У від 07.08.2015 до Автозаводського ВДВС - 12 квітня 2017 року, стягувач пропустив встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, а відтак мала місце підстава для повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання згідно із пунктом 2 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Враховуючи наведене, постанова про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2017 ВП № 53765461 не ґрунтується на вимогах Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, прийнята без урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття такого рішення, тому підлягає скасуванню.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області, про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 13 квітня 2017 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 53765461.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 грн (шістсот сорок гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 12 червня 2017 року.

Суддя М.В. Довгопол