Справа № 201/4920/17
Суддя: Ткаченко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/4920/17
Провадження №2-а/201/192/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника відділу управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції НПУ Габрук Станіслава Сергійовича про скасування постанови від 30.03.2017р. про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04.04.2017р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Заступника начальника відділу управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції НПУ Габрук С.С. про скасування постанови від 30.03.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 11.03.2017р. інспектором винесено постанову, згідно із якою 11.03.2017р. о 18 год. 05 хв., позивач, керуючи транспортним засобом Toyota Auris в м. Дніпрі по Запорізькому шосе 63 проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3е Правил дорожнього руху, затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказану постанову позивач оскаржив до начальника управління патрульної поліції та постановою від 16.03.2017р. вищевказану постанову скасовано та справу направлено на новий розгляд. 30.03.2017р. інспектором винесено оскаржувану постанову, згідно із якою 11.03.2017р. о 18 год. 05 хв., позивач, керуючи транспортним засобом Toyota Auris в м. Дніпрі по Запорізькому шосе 63 здійснив виїзд на розділювальну смугу, яка відділена за допомогою суцільної лінії дорожньої розмітки, чим порушив п. 11.9 Правил дорожнього руху, затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач не погоджується з даною постановою, вважає, що вона винесена із порушенням вимог ст. 254 КУпАП. Тому просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 24.05.2017р. надав суду заяву. в якій позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні своїх позовних вимог в повному обсязі. Просив розглянути справу без його участі та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ст. 41 КАС України.

Відповідач в судове засідання, яке призначалось на 31.05.2017р., не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, що відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням. Відповідач надав заперечення на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності, надав диск з відеозаписом та зазначим, що за результатами розгляду адміністративної справи до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 002956 від 30.03.2017р., відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Згідно із ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.Згідно із п. 2 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме, порушення п. 11.9 Правил дорожнього руху, вчинюване позивачем, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцять п'ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн. Зазначає, що фіксація правопорушення здійснювалася нагрудною відеокамерою. На відео видно, що автомобіль позивача перетинає суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1.Вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Водію ОСОБА_1 було роз'яснено положення ст. 307, 308 КУпАП, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. На постанові є підпис про отримання її копії.

Враховуючи викладене, посилаючись вказані норми КУпАП, ст.ст. 49, 71 КАС України, просив відмовити у позові.

Відповідно до положень ст. 41 КАСУ та поданих суду заявами сторін фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі спірної постанови, 11.03.2017р. о 18 год. 05 хв., позивач, керуючи транспортним засобом Toyota Auris в м. Дніпрі по Запорізькому шосе 63 здійснив виїзд на розділювальну смугу, яка відділена за допомогою суцільної лінії дорожньої розмітки, чим порушив п. 11.9 Правил дорожнього руху.

Дійсно вимоги п. 11.9 Правил дорожнього руху передбачають заборону виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Втім, суд критично відноситься до доводів інспектора, про те, що постанова та відео з нагрудної камери є безспірними доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Позивач наполягав, що він здійснював розворот з дотриманням правил дорожнього руху, проте був зупинений працівником патрульної поліції.

На оглянутому в судовому засіданні відео з нагрудної камери інспектора вбачається, що позивач рухається на автомобілі НОМЕР_1 та здійснює розворот. Проте дії позивача кваліфіковані за ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення вимог розташування транспортних засобів на проїзній частині, відповідно п. 11.9 Правил дорожнього руху, виїзд на розділювальну смугу, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки з відеозапису вбачається, що позивач здійснював розворот, що передбачено іншою частиною КУпАП та зазначено відповідачем у його запереченнях про перетин позивачем суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1.

Також, з відеозапису з нагрудної камери відповідача не вбачається, що заступник начальника відділу управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції НПУ Габрук С.С. повідомив особі, що притягується до адміністративної відповідальності про її права, не містять таких доказів і матеріали справи, також суду не надано жодних доказів на підтвердження розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд приймає до уваги і той факт що постанову від 11.03.2017р. про порушення позивачем п. 8.7.3е Правил дорожнього руху скасовано постановою заступника начальника УПП ДПП лейтенанта поліції Наумушкіна Л.В. від 16.03.2017р.

За таких обставин, суд вважає, що ані постановою ані відео з нагрудної камери не підтверджується факт порушення позивачем п. 11.9 Правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Разом із тим, згідно ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно із п. 2. Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 року № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 5 Розділу ІІІ даної Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема питання чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи.

За п. 9 Розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно із п. Розділу IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

За правилами ст. 283 КУпАП постанова, серед іншого, повинна містити дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Винесення постанови, тим саме притягнення до відповідальності на підставі двох суперечливих доказах (протокол та пояснення особи), є необ'єктивним розглядом справи та відтак незаконним.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В даному випадку відповідачем не було надано суду належних та достатніх доказів вчинення позивачем правопорушення і, відповідно правомірності винесення спірної постанови.

Частиною 6 ст.71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Частиною ч. 3 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12. 2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За вимогами ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Винесення постанови, тим саме притягнення до відповідальності на підставі двох суперечливих доказах (протокол та пояснення особи), є необ'єктивним розглядом справи та відтак незаконним.

В матеріалах адміністративної справи містяться суперечливі докази - сама постанова і пояснення ОСОБА_1 Заступник начальника відділу управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції НПУ Габрук С.С. в своїх запереченнях підтвердив, що позивач не погоджувався із підставами притягнення його до адміністративної відповідальності, але з постанови не вбачається, чому він віддав перевагу власним переконанням та не прийняв до уваги пояснення правопорушника.

Аналіз законодавчих норм, заперечення позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення дає підстави дійти висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак жодних доказів того, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 11.9 Правил дорожнього руху, відповідачем до матеріалів справи не долучено.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Заступника начальника відділу управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції НПУ Габрук С.С. про скасування постанови від 30.03.2017р. про накладення адміністративного стягнення.

На підставі ст. 94 КАС України, у зв'язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму ВАСУ від 23.01.2015р. № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VI "Про судовий збір" щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку, що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 41, 70-71, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Заступника начальника відділу управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції НПУ Габрук Станіслава Сергійовича про скасування постанови від 30.03.2017р. про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії АР № 002956 від 30.03.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену заступником начальника відділу управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції НПУ Габрук Станіславом Сергійовичем - скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Н.В. Ткаченко