Справа № 643/12484/16-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 р. Справа № 643/12484/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2017р. по справі № 643/12484/16-а

за позовом ОСОБА_5

до Інспектора 2 роти батальйону №1 УПП в м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_6

про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне праворушення,

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_5 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_6 (далі по тексту інспектор УПП в м. Харкові ОСОБА_6, відповідач), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 108458 від 03.10.2016 року, щодо накладення на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2017 року по справі № 643/12484/16-а в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції постанову Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2017 року по справі № 643/12484/16-а скасувати, прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що порушення ОСОБА_5 п.8.4 Правил дорожнього руху 03.10.2016 року не мало місця. Оскаржувана постанова про притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП винесена відповідачем за відсутності належних і допустимих доказів. Так, у постанові серії АР № 108458 від 03.10.2016 року не зазначено про наявність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема таких, як показання свідків. Вказав, що відповідачем у судове засідання не було надано відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського патрульної служби як доказу вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення. Крім того, зазначив, що відповідачем, всупереч ст.ст.222, 245, 254, 256, 258, 268, 280 КУпАП, не було дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не складено протокол про адміністративне правопорушення, справу розглянуто на місці вчинення правопорушення, а не за місцезнаходженням органу патрульної поліції.

Представники позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали, просили суд апеляційної інстанції постанову Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2017 року по справі № 643/12484/16-а скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову. Зазначили про відсутність 03.10.2016 року будь-яких свідків вчинення ОСОБА_5 стверджуваного адміністративного правопорушення. Зокрема, в салоні патрульного автомобіля при складанні 03.10.2016 року оскаржуваної постанови жодного свідка не було, що ставить під сумнів як сам факт надання ОСОБА_4 пояснень інспектору патрульної поліції, так і дійсність зазначених у поясненні відомостей. Однак, судом першої інстанції не було опитано ОСОБА_4 в якості свідка у судовому засіданні, що свідчить про неповне зясування обставин справи та призвело до прийняття необєктивного рішення.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, показання свідка, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.10.2016 року інспектором роти 2 батальйону № 1 УПП у м. Харків лейтенантом поліції ОСОБА_6 відносно позивача ОСОБА_5 винесено постанову серії АР № 108458 про визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с.7).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_5 03.10.2016 р. о 10-40 год., керуючи транспортним засобом LEXUS LX570 д.н.з. НОМЕР_1 в м. Харкові по вул. Зіркова, 2-А, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах» та продовжив рух прямо по смузі для повороту ліворуч, порушивши п. 8.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП України.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_5 звернувся до суду з даним позовом про її оскарження.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, факт порушення позивачем вимог п.8.4 Правил дорожнього руху підтверджено даними оскаржуваної постанови, в якій відображено відомості про ОСОБА_5, його автомобіль, та наявний підпис позивача, а також рапортом поліцейського ОСОБА_6 та поясненнями свідка ОСОБА_4

Отже, за висновком суду першої інстанції, відповідачем повністю доведено правомірність винесення постанови серії АР № 108458 від 03.10.2016 р. по справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Як встановлено частиною 1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.8.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі по тексту ПДР), регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п.8.4 ПДР дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об'єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Дорожній знак 5.16 "Напрямки руху по смугах" показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до п.5 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом № 1395 та зареєстрованої в Мін'юсті 10.11.2015 року за № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Слід відмітити, що додатком 5 до Інструкції № 1395 передбачено зазначення у постанові про адміністративне правопорушення доказів вчинення правопорушення (пункт 8 «До постанови додаються…»).

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції в якості доказів порушення ОСОБА_5 вимог п.8.4 ПДР взято до уваги рапорт відповідача ОСОБА_6 та пояснення свідка ОСОБА_4

Разом з тим, в оскаржуваній постанові серії АР № 108458 від 03.10.2016 року в якості додатка до постанови доказу правопорушення зазначено лише рапорт інспектора Тарадай В.В., а пояснення ОСОБА_4 у додатку до постанови відсутні, що ставить під сумнів факт написання ОСОБА_4 цих пояснень на момент складення оскаржуваної постанови.

За змістом письмових пояснень ОСОБА_4, остання, перебуваючи в автомобілі патрульної поліції ДНЗ 1924, рухаючись по вул. Чкалова на перехресті з вул. Зірковою, приблизно об 11:00 год. стала свідком того, що автомобіль НОМЕР_2 не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «напрямок руху по смугах», та продовжив рух уперед по смузі руху для повороту ліворуч. Оскільки рух був інтенсивним, зупинити автомобіль вдалося на вул. Сумській неподалік перехрестя з вул. Деревянка. У поясненнях зазначено, що свідок працює майстром дільниці № 17 КП «Жилкомсервіс» (а.с.38).

Як свідчать матеріали справи, та підтверджується відповідачем по справі у письмових запереченнях на позов, що під час несення служби 03.10.2016 року та складення оскаржуваної постанови, відповідач по справі інспектор 2 роти батальйону № 1 УПП в м. Харкові лейтенант поліції ОСОБА_6 здійснював патрулювання у складі автопатруля екіпажу № 0209, державний знак № 1924.

Відповідно до письмових заперечень відповідача, наданих до суду першої інстанції, рапорту інспектора Тарадай В.В. від 03.10.2016 року, письмових пояснень ОСОБА_4 від 03.10.2016 року, остання знаходилась в салоні патрульного автомобіля державний номерний знак 1924 екіпаж 0209 під час поїздки разом зі співробітниками поліції до Київського відділу поліції на вулицю Алчевських, 49 у м. Харкові для написання заяви та надання письмових пояснень щодо вчиненого злочину.

Разом з тим, як вбачається з відповідей, наданих на адвокатський запит представника позивача ОСОБА_7 відділом поліції ГУНП в Харківській області, а також Управлінням інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП в Харківській області, інформація про крадіжку металевих секцій огорожі по вул. Чкалова, 39 у м. Харкові надійшла оператору служби «102» 03.10.2016 року о 09:48 год., на місце пригоди прибув екіпаж поліції 0251 (державний номерний знак 1915).

Таким чином, екіпаж 0209 не обслуговував виклик, що надійшов від ОСОБА_4 до оператора служби «102» щодо крадіжки металевої огорожі по вул. Чкалова, 39, а тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 була доставлена до Київського РВ ГУНП в Харківській області саме екіпажем 0209 та могла бути свідком дорожньої пригоди із ОСОБА_5

Як повідомила в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, під час поїздки з місця вчинення злочину по вул. Чкалова до Київського ВП ГУНП в Харківській області до іншого автомобіля вона не пересаджувалась.

Вищезазначені розбіжності ставлять під сумнів факт знаходження ОСОБА_4 03.10.2016 року об 11:00 год. у салоні патрульного автомобіля НОМЕР_3 1924 разом з відповідачем по справі інспектором Тарадай В.В., а також обєктивність наданих нею пояснень щодо обставин адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 повідомила, що пояснення були написані нею у Київському районному відділі поліції під диктовку працівника поліції.

Крім того, свідок в судовому засіданні пояснила, що не памятає ані кольору та марки автомобіля, ані з якого приводу почалося переслідування цього автомобіля поліцейськими, достовірно не знає значення певних знаків дорожнього руху, та не може вказати, яке саме порушення Правил дорожнього руху було вчинено ОСОБА_5

З огляду на вищенаведені розбіжності, письмові пояснення свідка ОСОБА_4 від 03.10.2016 року не беруться колегією суддів до уваги в якості належного та допустимого доказу вчинення позивачем порушення п.8.4 ПДР 03.10.2016 року.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 31 Закону України Про Національну поліцію полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Колегія суддів зауважує, що відповідачем ані до суду першої інстанції, ані на вимогу суду апеляційної інстанції, викладену в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, не було надано копію відеозапису з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_6 або відеозапису з реєстратора патрульного автомобіля в частині, що стосується можливого порушення ОСОБА_5 п.8.4 Правил ПДР. Посилання на здійснення відеофіксації порушення оскаржувана постанова не містить.

Відсутність відеозапису не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів відмічає, що доказів вчинення позивачем вищезазначеного адміністративного правопорушення, окрім рапорту інспектора Тарадай В.В. та пояснень свідка ОСОБА_4 відповідачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.

Однак, у розумінні ст.251 КУпАП зазначений рапорт інспектора УПП в м. Харкові не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки цей рапорт складений заінтересованою особою відповідачем по справі.

Крім того, зміст вказаного рапорту суперечить змісту письмових заперечень відповідача проти позову, наданих до суду першої інстанції, та іншим встановленим судом апеляційної інстанції фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до заперечень, рапорт складений інспектором Тарадай В.В. до моменту підписання постанови, в той час як напарник відповідача інспектор Швед К.Д. прийняла пояснення від свідка ОСОБА_4 , яка знаходилася у салоні патрульного автомобіля НОМЕР_4 21 1924 під час прямування до приміщення Київського ВП за адресою : вул. Алчевських, 49 для написання заяви про вчинення злочину.

Між тим, у даному рапорті, копія якого наявна в матеріалах справи, зазначено, що на водія автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_5 була складена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 108458 від 03.10.2016 року, копія якої була вручена водію на місці, про що він розписався на постанові. До матеріалів справи було залучено пояснення свідка ОСОБА_4

Таким чином, зі змісту рапорту вбачається, що він був складений вже після складення оскаржуваної постанови та вручення її примірника позивачеві (а не до її підписання, як стверджував відповідач), та після відібрання пояснень у ОСОБА_4

Між тим, як зазначалось вище, свідок повідомила, що пояснення вона писала вже прибувши до райвідділу поліції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що порушення позивачем пункту 8.4 Правил дорожнього руху не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив вчинення правопорушення, тоді як відповідач, будучи субєктом владних повноважень у спірних відносинах не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, у звязку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 108458 від 03.10.2016 року підлягає скасуванню.

У відповідності до ст.202 КАС України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2017 року по справі № 643/12484/16-а підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2017р. по справі № 643/12484/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_5 до Інспектора 2 роти батальйону №1 УПП в м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_6 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 108458 від 03.10.2016 року, щодо накладення на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_8
Судді ОСОБА_9 ОСОБА_10
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 12.06.2017 р.