Справа № 685/668/17
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 685/668/17

Головуючий у 1-й інстанції: Самойлович А.П.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

07 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Подільське" на ухвалу Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Подільське" до Теофіпольської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області про визнання дій протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2017 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Подільське" звернулось до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до Теофіпольської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 28.04.2017 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що 27.04.2017 року позивач - ТОВ "Подільське" звернулося до адміністративного суду, заявивши вимогу визнати протиправними дії Теофіпольської селищної ради та скасувати рішення Теофіпольської селищної ради від 28.10.2016 року № 4-12/2016 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2", яким внесено зміни у рішення селищної ради від 26.02.2016 року № 11-6/2016 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки" та надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,4161 га на дві ділянки площами 0,3485 га та 0,0676 га та з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 7,6670 га на дві ділянки з площами 7,5066 га та 0,1604 га.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вищезазначені земельні ділянки були сформовані під об'єктами цілісного майнового комплексу колишнього ВАТ "Сільгосптехніка", що належить ТОВ "Подільське".

Крім того, спірним рішенням було викладено в новій редакції попереднє рішення селищної ради, яким, у первинній його редакції, було відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні її заяви щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу цих земельних ділянок.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суд першої інстанції дійшов переконання про непідвідомчість даного спору адміністративному суду.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч.1 ст. 3 КАС України також визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

У відповідності до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У Рішенні Конституційного суду України №10-рп/2010 від 01.04.2010 року у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, зроблено висновок:

- положення частини першої статті 143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції, слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Аналіз вищезазначених положень свідчить про те, що особа, яка не є суб'єктом владних повноважень, не обмежена у праві на звернення до адміністративного суду із вимогами про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо вважає, що суб'єкт владних повноважень при здійсненні владних управлінських функцій порушив її права, свободи або інтереси.

При розгляді адміністративної справи обов'язковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Тобто, спір із суб'єктом владних повноважень буде належати до публічно-правового спору за умови коли такий суб'єкт (відповідач у справі) при вчиненні (прийнятті) оскаржуваних рішення (дії, бездіяльності) діяв при виконанні владних управлінських функцій.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

У даній справі предметом спору є питання правомірності рішення Теофіпольської селищної ради від 28.10.2016 року № 4-12/2016 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2", яким внесено зміни у рішення селищної ради від 26.02.2016 року № 11-6/2016 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки".

Відповідно до ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Стаття 159 ЗК України визначає порядок розгляду земельних спорів органами місцевого самоврядування.

З огляду на встановлені обставини та наведені положення закону, колегія суддів дійшла висновку про те, що в спірних правовідносинах, відповідач діяв як суб'єкт владних повноважень, реалізовуючи надані йому Конституцією України, Земельним Кодексом та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження по вирішенню земельного спору.

Зважаючи на вище викладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо належності розгляду даної справи в порядку цивільного судочинства, та вважає їх такими, що зроблені з помилковим застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Подільське" задовольнити.

Ухвалу Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Подільське" до Теофіпольської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області про визнання дій протиправними та скасування рішення скасувати.

Справу направити до Теофіпольського районного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Сапальова Т.В. Матохнюк Д.Б.