Справа № 816/94/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року м. Київ К/800/37765/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2013р. та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2013р. у справі за її позовом до управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання дій і рішення протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_4, в інтересах якої згідно довіреності діє ОСОБА_5, звернулась до суду з позовом про визнання дій і рішення протиправними та зобов'язання відповідача здійснити зняття її з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, на підставі заяви від 11.10.2012р. та нотаріальної довіреності від 25.05.2011р.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2013р. позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо вимоги надати нову довіреність на уповноваження ОСОБА_5 зняти ОСОБА_4 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2013р. скасовано рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дії відповідача щодо вимоги надати нову довіреність на уповноваження ОСОБА_5 зняти ОСОБА_4 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та в цій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодилася позивач, подала касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, заяви особи або її законного представника.

В ході розгляду справи судами встановлено, що у жовтні 2012 року ОСОБА_5, на підставі довіреності від 25.05.2011р., звернувся до СГІРФО Автозаводського РВ Кременчуцього міського управління УМВС України в Полтавській області із заявою про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

31.10.2012р. ОСОБА_5 звернувся із відповідною заявою до ВГІРФО УМВС України в Полтавській області, в якій просив розібратися із даною ситуацією (а.с. 8).

Листом ВГІРФО УМВС України в Полтавській області від 08.11.2012р. вказану заяву направлено для здійснення відповідної перевірки до УДМС України в Полтавській області (а.с. 32).

Листом УДМС України в Полтавській області від 08.12.2012р. позивачу роз'яснено, що оформлення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання громадян здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України відповідно до статей 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції від 05.07.2012р.). Також роз'яснено, що особа має право подати відповідну заяву через свого законного представника. У випадку надання довіреності на вчинення дій щодо подачі заяви на зняття з реєстрації місця проживання особи за адресою у м. Кременчуці та інших документів, перелік яких визначено статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», їх буде розглянуто у відповідності до вимог законодавства (а.с. 10-11).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у листі від 08.12.2012р. безпідставно зазначено про необхідність ОСОБА_5 надати довіреність, якою останнього було б уповноважено здійснити зняття ОСОБА_4 з реєстрації місця проживання.

Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився апеляційний суд, виходив з того, що вирішення питання зняття з реєстрації місця проживання позивача не відноситься до компетенції УДМС України в Полтавській області, а має здійснюватись Автозаводським районним відділом у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області. Доказів звернення з відповідною заявою позивачем не надано.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправними дії відповідача щодо зобов'язання ОСОБА_5 надати нову довіреність і відмовляючи в цій частині в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що лист-відповідь від 08.12.2012р. носить суто інформаційний характер і оскільки позивач звернувся до відповідача, який не є уповноваженим органом у вирішенні поставленого в заяві питання по суті, а тому права позивача наданою відповіддю порушені не були.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що заяву від 31.10.2012р. відповідачем належним чином розглянуто та надано відповідь в межах повноважень, на момент звернення позивача до відповідача із заявою про зняття з реєстрації місця проживання вирішення даного питання відносилося до повноважень територіального органу ДМС України, а саме - Автозаводського районного відділу у місті Кременчуці управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, доказів звернення позивача до відповідного територіального органу ДМС із вказаною заявою не надано, а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2013р. та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2013р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець