Справа № 758/10855/16-а
Суддя: Супрун Г. Б.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б.,

секретаря - Прокопенко М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у м. Києві ДПП Стемківського Олександра Юрійовича, 3-тя особа: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач у вересні 2016 року звернулась до суду з адміністративним позовом, який в ході судового розгляду уточнила та просиласуд скасувати постанову від 10.07.2016 р. про притягнення її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 255,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5500,00 грн. Позивач просила поновити пропущені процесуальні строки для звернення до суду за захистом порушених прав, оскільки вона 13.07.2016 року в позасудовому порядку зверталась до управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції із скаргою на постанову інспектора УПП у м. Києві ДПП Стемківського О.Ю. Проте лише 25.08.2016 року нею отримано відповідь Департаменту про залишеня скарги без задоволення.

В судовому засіданні позивача ОСОБА_1 позов підтримала. Пояснила, що 10.07.2016 року керувала автомобілем "MitsubishiAttrage", д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Ярославській в м. Києві, рухалась зі сторони вул. Набережно-Лугової та була зупинена працівниками патрульної поліції.На її вимогу щодо зазначення причини зупинки транспортного засобу інспектором було повідомленопро порушення вимог дорожнього знаку 3.21 «В»їзд заборонено». У зв»язку з тим, що вона поспішала до Подільського УП ГУ НП в м. Києві для повідомлення відомостей про вчинений злочин, не придала уваги складеному пртоколу. Враховуючи постійні психологічні стреси та хвилювання, які призводять до неодноразових звернень до медичних установ, що завдає в сукупності тяжких моральних страждать, позивач просила стягнути з відповідача оцінену нею моральну шкоду в сумі 5500,00 грн.

Відповідач інспектор Стемківський О.Ю. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Пояснив, що 10.07.2016 року позивач ОСОБА_1 керувала автомобілем "MitsubishiAttrage", д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Межигірській в м. Києві на зустріч транспортному потоку протилежного напрямку. У зв»язку з порушенням вимог дорожнього знаку 3.21 «В»їзд заборонено» була зупинена, її наздогнали, включивши гучкомвець, на вул. Ярославській по правому узбіччю дороги. Позивач повідомила, що терміново направляється до слідчого Поділського УП ГУ НП в м. Києві із повідомленням про вчинений злочин, тому вказані обставини стали підставою для порушення правил ПДР. При виготовленні тексту постанови інспектором було помилково вказано місце вчинення адміністративного правопорушення по вул. Костянтинівській в м. Києві ( замість вул.Межигірська), про що складено відповідний рапорт.

Представник 3-ї особи Департаменту патрульної поліції Орлов О.С. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Постановою інспектора УПП у м. Києві ДПП роти №7 батальйону №1молодшого лейтенанта поліції Стемківського О.В. від 10.07.2016 року, серії ДР №066321, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. (а.с. 4).

Зі змісту постанови вбачається, що 10.07.2016 року в м. Києві по вул. Межигірській в м. Києві, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем "MitsubishiAttrage", д.н.з. НОМЕР_1, порушила вимогу дорожнього знаку 3.21 Правил дорожнього руху «В»їзд заборонено». Назву вулиці «Костянтинівська» вказано помилково, правильним вважати по вул. Межигірській.

Також в постанові зазначено норму КУпАП, якою передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність особи за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 3.21 розділу 33 ПДР, яким передбачено дорожній знак «В»їзд заборонено», встановлено заборону в»їзду усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в»їзду і виїзду на майданчиках, що використаються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в»їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9.

Позивачем були порушені дані вимоги ПДР.

Свідок ОСОБА_5, який являється інспектором УПП у м. Києві ДПП, пояснив, що 10.07.2016 року, перебував в екіпажі патрульної поліції по вул. Межигірській в м. Києві, рухались в сторону вул.Н.Ополчення. Побачили транспортний засіб "MitsubishiAttrage", д.н.з. НОМЕР_1, що рухався назустріч транспортному потоку протилежного напрямку, водій якого своїми діями порушував вимоги дорожного знаку 3.21 ПДР. Працівником поліції через гучномовець водію було повідомлено про необхідність зупинитись, вона з вул.Межигірської ( де дозволяється лише односторонній рух) повернула на вул.Ярославську, та зупинилась. На доводи інспектора про порушення вимог правил дорожного руху позивач лише неодноразово повідомляла, що їй терміново необхідно повідомити про вчинений злочин, вона займає активну громадську позицію і часто викликає працівників поліції на виявлені нею особисто порушення, тому свідок її впізнав.

Відповідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно ст. 222 КУпАП постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема: ч. 1 ст.122 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, як встановлено в судовому засіданні, інспектором УПП у м. Києві ДПП Стемківським О.Ю. дотримано вимог чинного законодавства при складанні постанови про притягнення до адмінвідповідальності позивача за ч. 1 ст.122 КУпАП, адмінвідповідальність покладена в межах санкції статті у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Підстав вважати дану постанову незаконною у суду немає. Доказів, які б спростували вину позивача у порушенні правил дорожнього руху, зокрема, п. 3.21 ПДР, суду не надано.Версія позивача, що вона рухалась по вул.Набережно-Луговій і повернула на вул.Ярославську не доведена та спростовується показами свідка. Тому позовні вимоги не доведені.

Позивач також просила стягнути моральну шкоду в розмірі 5500,00 грн., яку обґрунтувала порушенням звичайного способу її життя, необхідністю звернення з позовами та скаргами на дії інспектора патрульної поліції, з метою відновлення порушених прав, тому що інспектор не правильно зазначив назву вулиці ,безпідставно зупинив її, крім того, вона багато допомогає їм по розкриттю правопорушень, ці хвилювання призвели до моральних переживань.

Відповідно до п. 9 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р. розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають з»ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Частиною ч. 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем в судовому засіданні не доведені вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, а тому задоволенню також не підлягають. Крім того, слід зазначити, що арешт на автомобіль, чим позивач обгрунтувала моральну шкоду, не накладено.

Представник 3-ї особи вважає, що позивачем пропущені строки позовної давності. Слід зазначити, що строки не пропущені, виходячи з наступного.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автомотивному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, визначеними цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 99 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб»єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб»єкта владих повноважень.

Позивач скористалась досудовим порядком вирішення спору та звернулась 13.07.2016 року із скаргою на постанову від 10.07.2016 року у справі про адміністративне правопорушення до УПП у м. Києві ДПП (а.с. 32).

Так, постановою заступника начальника УПП в м. Києві ДПП Євдокимова Д.А. постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №066321 від 10.07.2016 року залишено без змін, скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення (а.с. 37). Відповідь отримала 25.08.2016 року, про що свідчить лист УДППЗ «Укрпошта» №33-20-8 від 26.01.2017 року (а.с. 43).

Із позовом до суду позивач звернулась 01.09.2016 року, а тому підстав вважати, що нею пропущено процесуальні строки звернення до суду, передбачені ст. 99 КАС України, у суду не має.

Враховуючи викладене, суд відмовляє позивачу по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 122, 245, 254, 256, 268, 280 КУпАП,ст.ст. 2, 6, 7, 10, 11, 17, 69, 71, 72, 158, 161-163, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора УПП у м. Києві ДПП Стемківського Олександра Юрійовича, 3-тя особа: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Г. Б. Супрун