Справа № 595/40/17-а
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/3950/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львов апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 07.02.2017 року у справі № 595/40/17-а за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 12.01.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил від 02.12.2016р. за №4904/20909/16, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до ст.467 МК України адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня його вчинення.

Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 07.02.2017 року у справі № 595/40/17-а у позові задоволено, а саме судом першої інстанції було скасувано постанову заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_2 в справі про порушення митних правил №4904/20909/16 від 02 грудня 2016 року, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи, а саме 30.01.2015 року було ввезено на територію України в митному режимі «транзит», через митний пост «Краковець» Львівської митниці, автомобіль з реєстраційним номером МЕІ04701, кузов №ZFA8702 з порушенням вимог п.1 ч.1 ст.95 МК України, так як термін «транзитного перевезення» автомобіля перевищено більше, ніж на десять діб. На момент перетину кордону будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст.460 МК України, позивачем не було надано. Митним органом не порушено строків притягнення до адміністративної відповідальності позивача, так як відповідно до ч.1 ст.467 МК України адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Таке правопорушення відноситься до триваючого, так як дане правопорушення тривало безперервно шляхом невиконання позивачем обов'язків по вивезенню автомобіля

Просить скасувати постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 07.02.2017 року у справі № 595/40/17-а та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивач 30.01.2015 року ввіз на територію України в митному режимі «транзит» через митний пост «Краковець» Львівської митниці автомобіль з реєстраційним номером МЕІ04701, кузов №ZFA8702.

12.11.2016 року державним інспектором відділу митного оформлення №1 м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 складено протокол за №4904/20909/16 про порушення митних правил позивачем.

02.12.2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 винесено постанову в справі про порушення митних правил №4904/20909/16, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що правопорушення, пов'язане з перевищенням встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних та інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, вважається вчиненим на одинадцятий день після настання строку доставки, передбаченого ст.95 МК України, а тому вказане правопорушення не може бути триваючим, оскільки вважається закінченим із настанням конкретної календарної дати, а тому не приймає до уваги твердження відповідача з цього приводу, оскільки таке не грунтується на законі.

Колегія суддів не погоджується із доводами позивача з наступних підстав.

Ч. 3 ст. 470 МК України також передбачено, що перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 1 ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України. У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

Ст. 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 252 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статтей. При цьому, в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у листі Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34-1465, триваючим правопорушенням є такі, що пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Таким чином, на думку апеляційного суду, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Оскільки ОСОБА_1 не виконаний обов'язок щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України або розмитнення автомобіля в порядку, встановленому законом, на переконання апеляційного суду, таке правопорушення є триваючим.

Факт виявлення правопорушення мав місце 12.11.2016 року, то оскаржувана постанова від 02.12.2016 року була винесена заступником начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 у межах встановленого законом шестимісячного строку накладання адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене вище, колегія апеляційного суду вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем пропущений строк накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З врахуванням того, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.160, 195,196,198,202,205,207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України - задовольнити.

Постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 07.02.2017 року у справі № 595/40/17-а за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимогах відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повний текст судового рішення виготовлено 13.06.2017 року.