Справа № 464/3595/17
Суддя: Чорна С. З.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/3595/17
пр.№ 2-а/464/266/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі Довгун Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 7057235 від 14.05.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю правопорушення. В обгрунтування позову покликається на те, що інспектором 4 батальйону УПП у м.Львові ДПП Шевчуком К.В. його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у розмірі 255 грн. за те, що він 14 травня 2017р. о 14.00 год. керуючи транспортним засобом марки «Renault Laguna» д.н.з.НОМЕР_1 по вул.Зубрівська, 22 у м.Львові здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п.п.8.4.«в» ПДР України». Вважає вказану постанову неправомірною, оскільки, при складенні оскаржуваної постанови інспектором не було дотримано вимог ст.ст.245, 268, 276, 280 КУпАП. Зокрема, при розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Додатково вказує, що дійсно в зв'язку із тимчасовою несправністю автомобіля зупинився в зоні дії вказаного знака, якого не було видно із-за вантажного автомобіля (фургона), що став перед ним. Вказані обставини він намагався пояснити інспектору, однак такі його пояснення останнім до уваги взяті не були, натомість винесено постанову про адміністративне правопорушення з накладенням адміністративного стягнення. При цьому, інспектором не було роз'яснено йому права передбачені ст.268 КУпАП, чим порушено ст.279 КУпАП, пояснення надавались вже після винесення постанови і відповідно до уваги вже не приймались; не було надано можливості скористатись правовою допомогою. Вважає, що його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому просить оскаржувану постанову скасувати.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП в судове засідання не з'явився, проте надіслав суду письмове заперечення за змістом якого просить в задоволені позову відмовити, покликуючись на те, що позивача підставно та правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки останній, керуючи власним транспортним засобом, дійсно здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» на вул.Зубрівська, 22 у м.Львові, чим порушив п.п.8.4.«в» ПДР України, при цьому на місці події свою вину повністю визнав та просив обмежитись усним зауваженням. Додатково зазначає, що відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені правопорушення. У відповідності до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015р. № 1395 згідно розділу ІІІ п.10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Вказане положення також відповідає змісту ст.252 КУпАП. Таким чином, інспектор УПП у м.Львові ДПП, помітивши вчинення адміністративного правопорушення, вчинив дії щодо його припинення та правомірно склав постанову про притягнення порушника до адміністративної відповідальності. При винесені постанови він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, чим повністю виконав вимоги ст.19 Конституції України. Інспектором, як посадовою особою управління, було належним чином розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову на місці вчинення правопорушення. При цьому, за змістом ч.2 ст.33 КУпАП, при вирішенні питання про накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність не враховується. Жодних вагомих підстав для відкладення розгляду справи встановлено не було. Також, звертаємо на те, що санкція ч.1 ст.122 КУпАП не передбачає усного зауваження чи попередження за вчинене адміністративне правопорушення В підтвердження позиції законності винесення оскарженої постанови долучає відеоматеріали фіксації обставин складення адмінматеріалів. Просить в задоволені позову відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю, а розгляд справи проводити у відсутності представника установи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.05.2017 року постановою серії АР № 7057237 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно даної постанови, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 14 травня 2017р. о 14.00 год. керуючи транспортним засобом марки «Renault Laguna» д.н.з.НОМЕР_1 по вул.Зубрівська, 22 у м.Львові здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п.п.8.4.«в» ПДР України.

За вимогами п.8.4 «в» ПДР України - заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Так, згідно знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Частина перша ст.122 КУпАП передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

В ході судового розгляду було оглянуто безпосередньо оскаржувану постанову серії АР № 7057237 від 14.05.2017р. про адміністративне правопорушення, а також матеріали відеофіксації з нагрудних знаків інспекторів УПП під час складення та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Так, зокрема з даних відеоматеріалів вбачається, що водій ОСОБА_1, дійсно здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» на вул.Зубрівська, 22 у м.Львові, а у відповідь на пред'явлене йому обвинувачення у порушення п.8.4 «в» ПДР України, пояснив, що зупинився лише на декілька хвилин, оскільки очікує на дружину, яка вийшла по справах, а тому декілька разів просив інспектора обмежитись усним зауваженням, протягом часу оформлення оскаржуваної постанови не заявляв жодних претензій до працівників УПП щодо неправомірності їхніх дій та/або їх недобросовісності чи необ'єктивності.

Водночас, судом не встановлено жодних обставин, за яких можна було вважати, що працівник патрульної поліції необ'єктивно поводив себе відносно позивача в процесі оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та/або будь-яким чином перевищив свої повноваження по відношенні до позивача. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена та складена на підставі встановлених інспектором обставин справи та у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Закону України «Про Національну поліцію», ст.252 КУпАП та іншого чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Твердження позивача про те, що стоянка в зоні дії забороняючого знаку здійснена ним у зв'язку із тимчасовою несправністю автомобіля, а самого знаку не було видно із-за вантажного автомобіля (фургона), що став перед ним суд оцінює критично, оскільки такі пояснення суперечать встановленим обставинам справи (зокрема згідно матеріалів відеофіксації позивач вказує кардинально інші причини здійснення стоянки), не підтвердженні жодними доказами, а тому суд вважає такі безпідставними та необґрунтованими, даними з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Отже, оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, розгляд якого відповідно до ст.222 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції, відтак поліцейським правомірно, на місці вчинення правопорушення, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, слід взяти до уваги, що згідно ч.2 ст.33 КУпАП, при вирішенні питання про накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність не враховується.

Враховуючи обставини справи, а також відсутність належних доказів в підтвердження позовних вимог, суд вважає, що факт вчинення порушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП встановлений та доведений, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена з дотриманням вимог передбачених ст.ст.280, 283 КУпАП, стягнення накладено в межах санкції ч.1 ст.122 КУпАП України, порушень при оформленні матеріалів адміністративного правопорушення чи прийнятті постанови, які б свідчили про незаконність оскаржуваної постанови, судом не встановлено, а тому, суд приходить до висновку про відсутність будь-яких підстав для скасування даної постанови та про безпідставність заявлених позовних вимог.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.ст.14-1, 287-289, 293 КУпАП та керуючись ст.ст.1, 11, 18, 41, 49, 51, 70, 71, 99, 104, 128, 159, 161-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: