Справа № 320/8311/16-а
Суддя: Фомін В. А.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 13.06.2017
Справа № 320/8311/16-а
Провадження № 2-а/320/39/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Фоміна В.А.,

при секретарі - Захаровій І.І.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Єремеєвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі Запорізької області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача по розгляду скарги про скасування постанови адміністративної комісії від 11 жовтня 2016 року № 123 про накладення на нього штрафу та скасувати цю постанову.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 11 жовтня 2016 року, винесеною адміністративною комісією Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, його було визнано винним у тому, що він порушив Правила благоустрою території м. Мелітополя, затверджені рішенням Мелітопольської міської ради від 29 березня 2013 року № 11, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень. Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ст. 152 КУпАП. Зазначає, що до адміністративної відповідальності його було притягнуто за несвоєчасне знищення та вивезення бур'янів, карантинних рослин на прилеглій території будинку, однак вказана територія не є об'єктом благоустрою, належить до земель державної власності та надана йому в постійне користування. Ця ж прилегла територія знаходиться на балансі Управління житлово-комунального господарства, а у нього ніяких обов'язків із забезпечення належного утримання цієї території немає.

Позивач вважає, що постанова винесена з грубим порушенням чинного законодавства, є незаконною та необґрунтованою, а подана ним відповідачу скарга на вказану постанову адміністративної комісії була відповідачем розглянута та залишена без задоволення.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними та необґрунтованими.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в ньому, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та підтримала письмові заперечення, надані суду, і пояснила, що вимоги позивача безпідставні, не обґрунтовані та не законні. Так, позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 155 КУпАП, оскільки ним були допущені порушення Правил благоустрою території м. Мелітополя, затверджених рішенням Мелітопольської міської ради від 29 березня 2013 року № 11. Також зазначає, що в їх діях відсутні правопорушення вимог чинного законодавства, оскільки, відносно позивача уповноваженою на те посадовою особою був складений протокол про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду якого було винесено законну й обґрунтовану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та покладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу. На підставі викладеного просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідчення свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2016 року головним спеціалістом відділу з благоустрою та екології Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Рубльовим В.Ю. було складено протокол № 172 відносно ОСОБА_1 за порушення ст. 152 КУпАП, в якому вказано, що 03 жовтня 2016 року в 13 годин 30 хвилин по вул. Бєлякова, 232, виявлено несвоєчасне знищення та вивезення бур'янів, карантинних рослин на прилеглій території будинку. У протоколі ОСОБА_1 було роз'яснено його права та ознайомлено з датою та часом засідання адміністративної комісії Мелітопольської міської ради Запорізької області з розгляду даного протоколу. /а.с. 42/

У відповідності зі ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення державних стандартів, норм і правил благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, а також недодержання правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 44 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення відповідно до законодавства правил благоустрою території населеного пункту (далі - Правила), забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Зазначене свідчить, що затвердження Правил належить до компетенції сільських, селищних і міських рад.

Відповідно до п.п. 10.7.1 - 10.7.2 розділу 10 Додатку 1 до рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області «Про затвердження Правил благоустрою території міста Мелітополя» від 29 березня 2013 року № 11, правила цього розділу поширюються на власників, користувачів, орендарів будівель, розташованих у приватному секторі міста. Громадяни, у володінні або користуванні яких знаходяться будівлі та земельні ділянки, власними силами, або на підставі укладених договорів із виконавцями послуг з утримання території або вивезення сміття, визначеними рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради або приватними підприємцями, зобов'язані:

- прибирати закріплену та прилеглу територію, яка зазначена у п. 11.2 - 11.4 цих Правил;

- у літній період поливати та мити тротуари, які межують з будівлями та ділянками;

- своєчасно очищувати дахи від снігу, видаляти наледь з карнизів, дахів, водостічних труб з дотриманням запобіжних засобів, щоб уникнути нещасних випадків з пішоходами та пошкоджень повітряних мереж, світильників, зелених насаджень;

- проводити своєчасний ремонт і фарбування фасадів будівель, заборів, воріт і інших споруд;

- проводити косіння бур'янів на території, яка зазначена у п. 11.2 - 11.4 цих Правил;

- проводити земельні та будівельні роботи на прилеглій території тільки після узгодження з відповідними органами місцевого самоврядування;

- своєчасно здійснювати оплату за виконані послуги;

- у будинках, в яких відсутня каналізація, утримувати в чистоті дворові туалети, проводити їх дезінфекцію та своєчасне очищення вигрібних ям;

- проводити очищення придорожніх кюветів, канав, дренажів, прилеглих до будови та земельної ділянки.

Згідно положень п. 11.3 розділу 11 Додатку 1 до рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області «Про затвердження Правил благоустрою території міста Мелітополя» від 29 березня 2013 року № 11 визначено межі територій щодо їх утримання в належному стані, а саме: п.п. д) власники будівель приватного сектору - по довжині ділянки, будинку з фасадної сторони або у створі по довжині займаних приміщень з фасадної сторони до краю проїзної частини, але не більше ніж 15 м.

Відповідно до п. 11.6 розділу 11 Додатку 1 до рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області «Про затвердження Правил благоустрою території міста Мелітополя» від 29 березня 2013 року № 11, на власних, прибудинкових, прилеглих та закріплених територіях, які належить прибирати, необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярно знищувати бур'яни, скошувати траву, видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення.

Додатком 2 до рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області «Про затвердження Правил благоустрою території міста Мелітополя» від 29 березня 2013 року № 11 визначено перелік порушень, за які настає відповідальність згідно зі ст. 152 КУпАП, зокрема п. 3.4 розділу 3 «Порушення в утриманні території та забезпечення належного санітарного стану» - несвоєчасне знищення та вивезення бур'янів, карантинних рослин, зрізування гілок дерев, усунення порослі на прибудинкових (прилеглих), закріплених територіях та на охоронних зонах інженерних мереж.

11 жовтня 2016 року адміністративною комісією Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області була розглянута справа за адміністративним протоколом № 172 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Так, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 255 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП складається протокол уповноваженою на те особою виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад.

Такий протокол за формою та змістом повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 213, 218 КУпАП, адміністративні комісії розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил у сфері благоустрою населених пунктів та територій, передбачених ст. 152 КУпАП.

Отже, вбачається, що під час складання та розгляду протоколу про адміністративне правопорушення працівники відповідача діяли в межах закону та наданих ним повноважень.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Тобто, протокол є одним із джерел доказів, яким дає оцінку відповідний орган, що розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Відповідачем зазначений протокол був прийнятий до розгляду, за наслідками якого було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача за ст. 152 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Таким чином, позивача було притягнуто до відповідальності за несвоєчасне знищення та вивезення бур'янів, карантинних рослин на прилеглій території до належного йому приватного будинку, тобто порушення в утриманні території.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, підтверджується фотознімками /а.с. 93/, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Обставини щодо належності позивачу житлового будинку, розташованого в приватному секторі міста за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Бєлякова, 232, підтверджуються наданими представником відповідача довідкою з місця проживання позивача та відомостями КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації». /а.с. 102 - 102а/

Крім того, в судовому засіданні був допитаний свідок Рубльов В.Ю., який пояснив, що він працює на посаді головного спеціаліста відділу з благоустрою та екології Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області. до його повноважень належить здійснення контролю за дотриманням та виконанням Правил благоустрою території міста Мелітополя, а також складання відповідних протоколів. Так, влітку 2016 року позивачу був винесений припис із вказівкою на необхідність усунення допущених ним порушень Правил благоустрою території міста Мелітополя. Однак, позивач прийшов до них та повідомив, що нічого робити не буде, навіть якщо на нього буде накладений штраф. Так як позивач нічого не зробив, допущені порушення добровільно не усунув, відносно нього в жовтні 2016 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП. В подальшому дійсно до протоколу були внесені відомості щодо особи позивача, однак такі зміни вносилися безпосередньо в присутності позивача, він був із ними ознайомлений, жодних заперечень із цього приводу не висловлював, так само й до примірника, який був вручений позивачу, все було внесено аналогічним чином.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на ті обставини, що прилегла до його будинку територія не є об'єктом благоустрою, а знаходиться на балансі Управління житлово-комунального господарства, тому у нього ніяких обов'язків із забезпечення належного утримання цієї території немає. Так, такі посилання позивача є необґрунтованими, безпідставними та повністю спростовуються положеннями Правил благоустрою території міста Мелітополя, якими чітко визначено межі територій щодо їх утримання громадянами - власниками будівель приватного сектору, в належному стані, а саме: по довжині ділянки, будинку з фасадної сторони або у створі по довжині займаних приміщень з фасадної сторони до краю проїзної частини, але не більше ніж 15 м.

При цьому вбачається, що позивачем здійснюється по суті підміна поняття «прилегла територія» (територія, яка безпосередньо примикає до меж будинку, щодо належного утримання якої у нього є відповідні обов'язки), поняттям «прибудинкова територія» (територія навколо багатоквартирного будинку, призначена для обслуговування цього багатоквартирного будинку, щодо якої у позивача немає і не може бути будь-яких обов'язків, так як він проживає і користується житловим будинком приватного сектору), що є неприпустимим, оскільки позивача притягнуто до відповідальності за неналежне утримання саме прилеглої території, а не прибудинкової. До того ж, положеннями Правил благоустрою території міста Мелітополя чітко визначено ці поняття та передбачено розмежування обов'язків щодо кожного виду цих територій.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених обставин слідує, що позивачем все ж таки було вчинене адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП, адміністративний матеріал був розглянутий адміністративною комісією Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області у встановленому законом порядку, при винесенні оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення не було допущено жодних процесуальних порушень, адміністративний протокол був розглянутий безпосередньо за участі позивача, ним були надані пояснення з приводу його незгоди із складеним відносно нього протоколом, були досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, додані до протоколу докази, а також враховано обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, та, як наслідок, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу в межах санкції даної статті, тому достатні законні підстави для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відсутні.

Крім того, в подальшому постанову адміністративної комісії по справі про адміністративне правопорушення позивачем у відповідності до положень ст.ст. 288, 289 КУпАП було оскаржено у Виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області, який розглянув подану позивачем скаргу в порядку, визначеному законом. Так, 08 грудня 2016 року на засіданні Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області під час розгляду вказаної вище скарги було перевірено законність та обґрунтованість винесеної постанови, вислухані пояснення відповідальних посадових осіб відповідача, а також пояснення самого позивача, який був присутній під час розгляду скарги, після чого відповідачем було прийняте одне із рішень, передбачених положеннями ст. 293 КупАП, а саме: залишено постанову без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач під час розгляду скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення діяв в межах закону і підстав для визнання його дій неправомірними судом не встановлено.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на ті обставини, що його не було повідомлено про розгляд скарги, оскільки такі посилання повністю спростовуються наданим представником відповідача витягом із протоколу № 12/2 засідання Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 08 грудня 2016 року /а.с. 43 - 47/, з якого вбачається, що позивач був особисто присутній на даному засіданні та надавав відповідні пояснення щодо поданої ним скарги. Крім того, в судовому засіданні позивач підтвердив ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак даний обов'язок відповідачем в даній справі не виконано.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Таким чином, в ході судового розгляду представником відповідача було доведено належним чином як правомірність дій відповідача, так і правомірність прийнятої постанови по справі про адміністративне правопорушення, в той час як вимоги позивача є необґрунтованим та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 24, 55 Конституції України, ст. 152 КУпАП, ст.ст. 1, 10, 34, 40, 42 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст. 6, 7, 8, 9, 18, 19, 49, 70, 71, 94, 99, 106, 159, 160, 162,167 КАС України, суд.

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити в повному обсязі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: В.А. Фомін