Справа № 2-а-2915/11/1416
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2012-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2012 р.Справа № 2-а-2915/11/1416

Категорія:10.2.4Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Бойка А.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 24 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2011р. ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Миколаєва з адміністративним позовом до УПФУ в Центральному районі м.Миколаєва про скасування рішення №37 від 12.01.2011р. в частині відмови у призначенні позивачу пенсійного забезпечення за вислугою років у порядку ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»; зобов`язання зарахувати до загального стажу період проходження дійсної військової служби під час перебування у розпорядженні Головнокомандувача Західної групи військ з 08.07.1989р. по 04.09.1989р.; зобов`язання зарахувати до стажу, що дає право на отримання пенсійного забезпечення за вислугою років у порядку ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру`період проходження військової служби, а також період роботи на посаді старшого слідчого військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України; зобов`язання призначити пенсію за вислугою років з 04.01.2011р.

Постановою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 24.02.2011р. позов задоволено. Скасовано рішення комісії з пенсійних питань при УПФУ в Центральному районі м.Миколаєва №37 від 12.01.2011р. про відмову в задоволенні заяви від 04.01.2011р. про призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Зобов`язано УПФУ в Центральному районі м.Миколаєва призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, передбачену ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», з 04.01.2011р., з урахуванням часу проходження позивачем військової служби у ЗСУ в період з 01.08.1985р. по 23.02.1995р.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, УПФУ в Центральному районі м.Миколаєва подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування судом обставин справи, та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням комісії з пенсійних питань при УПФУ в Центральному районі м.Миколаєва №37 від 12.01.2011р. позивачу відмовлено в задоволенні його заяви від 04.01.2011р. про призначення пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». з урахуванням часу проходження позивачем військової служби у ЗСУ в період з 01.08.1985р. по 23.02.1995р. Вказану відмову відповідач мотивував тим, що стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років в ОСОБА_1 складає 15 років 10 місяців 9 днів (з яких: стаж роботи на посаді слідчого 2 роки 21 день, на посаді прокурора 13 років 9 місяців 18 днів), тоді як для призначення пенсії згідно з Законом України «Про прокуратуру`можливе лише при наявності 20-річного стажу роботи.

Задовольняючи позов та скасовуючи вказане рішення суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач має право на зарахування строку військової служби до стажу роботи прокурорсько-слідчого працівника, що дає право на призначення пенсії за вислугою років. Колегія суддів погоджується з таким висновком Ленінського районного суду м.Миколаєва.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру`прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержаної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З послужного списку позивача вбачається, що останній у період з 01.08.1985р. по 23.02.1995р. проходив військову службу в Збройних Силах. Зокрема:

- з 01.08.1985р. по 07.07.1989р. курсантом вищого військово-учбового закладу;

- з 08.07.1989р. по 04.09.1989р. військова служба під впорядкуванням Головнокомандуючого західної групи військ;

- з 04.09.1989р. по 26.07.1990р. військова служба на посаді заступника командира мотострілецької роти по політичній частині в/ч НОМЕР_1 ;

- з 26.07.1990р. по 04.03.1991р. військова служба на посаді заступника командира мотострілецької роти по політичній частині в/ч НОМЕР_2 ;

- з 04.03.1991р. по 08.08.1991р. - військова служба на посаді заступника командира мотострілецької роти по політичній частині в/ч НОМЕР_2 ;

- з 08.08.1991р. по 23.06.1992р. - військова служба на посаді заступника командира роти матеріального забезпечення по політично-військовій роботі в/ч НОМЕР_3 ;

- з 23.06.1992р. по 13.09.1992р. військова служба на посаді офіцера по правовій роботі в/ч НОМЕР_3 ;

- з 13.09.1992р. по 10.01.1993р. військова служба під впорядкуванням Міністерства оборони України;

- з 10.01.1993р. по 16.01.1995р. військова служба на посаді офіцера соціально-психологічної служби в/ч НОМЕР_4 ;

- з 15.01.1995р. по 08.02.1995р. під впорядкуванням Генерального прокурора України. При цьому, в період з 01.03.1994р. по 08.02.1995р. ОСОБА_1 виконував роботу на посаді слідчого військової прокуратури гарнізону.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок`громадяни, що прийняті у військово-учбові заклади, перебувають на дійсній військовій службі та іменуються курсантами. На них розповсюджуються обов`язки, що встановлені для військовослужбовців строкової служби.

Згідно ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу`військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язана з захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу роботи державної служби, оскільки п.10 Перехідних положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», передбачено, що приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони та інші нормативно-правові акти, прийнятті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону. При цьому, до видів військової служби віднесено військову службу за контрактом курсантів (слухачів) військово-навчальних закладів і студентів кафедр військової підготовки (факультетів військової підготовки, відділень військової підготовки) вищих цивільних навчальних закладів.

Статтею 2 Закону України «Про соціальних захист військовослужбовців та членів їх сімей`передбачено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах та свободах, визначених законодавством України.

За таких обставин, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно вирішено призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, передбачену ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», з 04.01.2011р., з урахуванням часу проходження позивачем військової служби у ЗСУ в період з 01.08.1985р. по 23.02.1995р.

Оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

В силу ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 197, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 24 лютого 2011 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Бойко А.В.

Яковлєв О.В.