Справа № 824/258/16-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/258/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

08 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2016 року позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними дій відповідача; визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 04 березня 2016 року № 32 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції позивача, підполковника поліції, начальника Зарічненського відділення поліції Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області; поновлення позивача на службі в поліції в званні підполковника поліції на посаді начальника Зарічненського відділення поліції Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області; стягнення з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь позивача грошового утримання за час вимушеного прогулу з 04 березня 2016 року по день прийняття постанови судом.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, повноважних представників до суду не направили, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. До початку судового засідання від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він знаходиться у відпустці. Перевіривши вказане клопотання, суд вважає, що у його задоволенні необхідно відмовити, як такому, що є необґрунтованим та не підтвердженим належними і допустимими доказами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, ОСОБА_2 з 15 серпня 1995 р. по 06 листопада 2015 р. проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07 листопада 2015 р. прийнятий на службу начальником Зарічненського відділення поліції Кузнецовського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області з присвоєнням спеціального звання підполковник поліції.

З метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області наказано затвердити персональний склад атестаційних комісій Головного управління Національної поліції в Рівненській області, про що винесено наказ №23 від 08 лютого 2016 р. Також вказаним наказом створено атестаційні комісії ГУНП в Рівненській області №1, №2, №3, №4, №5 та №6.

08 лютого 2016 р. головою Національної поліції України підполковником поліції Х. Деканоідзе погоджено персональні склади атестаційних комісій №1, №2, №3, №4, №5 та №6 Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

На підставі вказаних наказів, атестаційною комісією № 6 Головного управління Національної поліції в Рівненській області проведено атестацію ОСОБА_2, що підтверджується відповідним атестаційним листом та оформленим протоколом ОП №15.00003314.0020240 від 17 лютого 2016 р.

За результатами атестації зроблено висновок, згідно з яким позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Такий висновок атестаційної комісії міститься в протоколі ОП №15.00003314.0020240 від 17 лютого 2016 р.

Вказаний висновок оскаржений позивачем до апеляційної атестаційної комісії Західного регіону Національної поліції України. За результатами розгляду скарги, членами апеляційної комісії Західно регіону №3 встановлено, що скаржником не набрано 60 і більше балів за набраний тест та тест на загальні здібності і навички, у зв`язку із чим подана скарга розгляду не підлягає. Вказана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні протоколом ОП №15.00003900.0020240 від 24 лютого 2016 р.

На підставі протоколу атестаційної комісії від 17 лютого 2016 р., наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 04 березня 2016 р. №32 о/с "По особовому складу" відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції за п. 5 (через службову невідповідність) майора поліції ОСОБА_2, начальника Зарічненського відділення поліції Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 04 березня 2016 р. (а.с.21).

З вказаними наказом позивач ознайомився 21 березня 2016 р., про що свідчить його підпис у витязі із наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 04 березня 2016 р. №32 о/с.

Не погодившись із вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи адміністративний позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржені рішення відповідачів прийняті за відсутності правових підстав та дотримання вимог Закону України "Про Національну поліцію", тому підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, 02 липня 2015 року прийнято Закон України "Про Національну поліцію" №580-VІІІ (далі - Закон №580-VІІІ), який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до п. п. 9, 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VІІІ працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Вказані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Як визначено пунктом 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VІІІ працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань, зокрема старший прапорщик міліції - старший сержант поліції.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07 листопада 2015 р. позивача було прийнято на службу в поліцію з присвоєнням спеціального звання підполковника поліції згідно з наказом № 1 о/с від 07 листопада 2015 року. При цьому, вказаний наказ не містить жодних застережень про тимчасовість призначення позивача на посаду, а також свідчить про те, що Головне управління національної поліції України у Рівненській області визнало позивача таким, що відповідає вимогам до поліцейських, передбачених Законом №580-VІІІ.

Разом з тим, відповідно до пункту 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що питання відповідності позивача вимогам до поліцейських було вирішено на момент видання наказу про прийняття на службу.

Також суд звертає увагу, що Законом України №580-VІІІ визначені мета та підстави атестування поліцейських. Відповідно до ч.1 ст.57 Закону атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наведені у частині 2 статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" підстави для проведення атестування є вичерпними. Метою проведення атестування із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю, виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Отже, під час атестації перевіряється, чи відповідають займаній посаді ділова кваліфікація, рівень знань і навичок, інші суспільно значущі якості поліцейського. Атестація повинна сприяти поліпшенню якісного складу поліцейських, їх ефективному використанню, росту професійної компетентності, підвищенню кваліфікації, посиленню організованості, відповідальності та дисциплінованості. Атестація має здійснюватися на засадах законності, об'єктивності, гласності, колегіальності, неупередженості.

Аналізом положень ч. 2 ст. 57 Закону підтверджується, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду. Крім того, атестування поліцейського проводиться в разі вирішення питання щодо звільнення поліцейського через службову невідповідність.

Відтак мета атестування, закріплена у частині першій вищезазначеної статті, не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними у частині другій статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Закон України "Про Національну поліцію" не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених у частині 2 статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Закріплену у частині 1 статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" мету атестування відповідач - ГУНП необґрунтовано розцінив як самостійну і достатню підставу для проведення атестування поліцейських, серед яких був і позивач, з ціллю визначення можливості їх звільнення через службову невідповідність, хоча наявності конкретних передумов для призначення атестування у такому контексті відповідач не довів.

Аналізуючи оскаржуване рішення, колегія суддів також зазначає наступне.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції № 1465, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 № 1465, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 р. за № 1445/27890, атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Таким чином, саме атестаційний лист є основним документом, який розглядається атестаційними комісіями.

Пунктами 3 та 4 розділу IV Інструкції № 1465 визначено, що атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

За змістом п. п. 7-9 Розділу ІV Інструкції № 1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

З атестаційного листа стосовно позивача встановлено, що ОСОБА_2 охарактеризований безпосереднім керівником виключно з позитивної сторони, зокрема на професійному рівні підготовлений на достатньо високому рівні. Висновок прямого керівника, зазначений у атестаційному листі, - "займаній посаді відповідає".

Згідно з пунктом 10 Розділу ІV Інструкції №1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу (пункт 10 Розділу ІV Інструкції № 1465).

Так, з матеріалів справи встановлено, що позивач отримав 25 балів на тестування загальних навичок та 25 балів з професійного тестування.

Пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465 визначено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Відповідно до пункту 15 Розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно з пунктами 20, 21, 23 Розділу ІV Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Таким чином, аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що, приймаючи рішення стосовно атестованого працівника поліції, атестаційна комісія повинна прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням усіх критеріїв, визначених пунктом 16 Розділу ІV Інструкції № 1465, а не виходити лише з тестування на рівень теоретичних знань.

Згідно з протоколом атестаційної комісії ОП №15.00003314.0020240 від 17 лютого 2016 р. членами атестаційної комісії під час проведення атестування позивача було досліджено декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", інформацію з відкритих джерел.

Відповідно до названого протоколу членами атестаційної комісії позивачу поставлені питання, які стосувались його професійної діяльності на займаній посаді, а також мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше.

За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення, головою Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції в Рівненській області поставлено на голосування рішення, про те, чи відповідає займаній посаді.

Розглянувши вказані матеріали, заслухавши відповіді на поставлені питання та врахувавши результати тестування, атестаційна комісія №6 Головного управління Національної поліції в Рівненській області прийняла рішення, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Натомість з атестаційного листа та інших матеріалів, які були предметом дослідження атестаційної комісії видно, що позивач характеризується виключно позитивно, безпосередній начальник позивача вважає його таким, що відповідає займаній посаді

Між тим, указане при прийнятті рішення про невідповідність позивача займаній посаді, атестаційною комісією не було враховано. Мотивів не врахування зазначеного, а також того, чому результат тестування має перевагу над іншими критеріями, які мають враховуватись, в протоколі від 17 лютого 2016 р. та в протоколі від 24 лютого 2016 року не відображено.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що зміст прийнятого рішення (висновку) не дає підстав вважати, що атестаційною комісією рішення про службову невідповідність позивача приймалось на підставі повного та всебічного розгляду, дослідження всіх матеріалів, за результатами розгляду яких були встановлені обставини, які свідчать про невідповідність позивача критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції № 1465.

Щодо посилань відповідача на незадовільні результати тестування як на обставину, що свідчить про службову невідповідність позивача, суд оцінює їх критично, оскільки згідно з положеннями Інструкції №1465 результати тестування обов'язково враховуються атестаційною комісією, однак вони не мають вирішального значення та мають оцінюватись разом з іншими матеріалами, що були подані до атестування.

Отже, колегія суддів важає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що при прийнятті рішення (висновку), оформленого протоколом від 17 лютого 2016 р., відповідач діяв необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 04.03.2016 р. № 32 о/с "По особовому складу" в частині звільнення майора поліції ОСОБА_2, начальника Зарічненського відділення поліції Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 04.03.2016 р. зі служби в поліції за ч. 1 (через службову невідповідність) ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", суд зазначає наступне.

Звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність на підставі ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII можливо лише в крайньому випадку та за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідачем не надано до суду доказів неможливості залишення позивача на службі в поліції та необхідності застосування крайнього ступеню дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.

Таким чином, враховуючи те, що єдиною підставою прийняття оскаржуваного наказу про звільнення є рішення атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Рівненській області, оформлене протоколом від 17.02.2016 р. ОП№15.00003314.0020240 і яке суд вважає необґрунтованим, суд першої інстанції правомірно визнав протиправним та скасував наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 32 о/с від 04.03.2016 р. "По особовому складу" в частині звільнення майора поліції ОСОБА_2, начальника Зарічненського відділення поліції Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 04.03.2016 р. зі служби в поліції за ч. 1 (через службову невідповідність) ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Крім того, суд зазначає, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач не врахував перебування позивача на лікуванні. Вказана обставина підтверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою №14 від 29.02.2016 р. про тимчасову непрацездатність, згідно з якою позивач в період з 29.02.2016 р. по 19.03.2016 р. перебував на лікуванні (а. с. 22).

Також колегія суддів звертає увагу, що на час проходження атестації позивач займав посаду начальника Зарічненського відділення поліції Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області та мав спеціальне звання підполковник поліції. Разом з тим, оскаржуваним наказом позивача звільнено зі служби в поліції, як такого, який мав спеціальне звання майор поліції, при цьому доказів пониження позивача у спеціальному званні відповідач до суду не надав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що для повного захисту порушених прав, позивач підлягає поновленню на посаді начальника Зарічненського відділення поліції Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області в спеціальному званні підполковник поліції.

На підставі висновку суду про протиправність наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 32 о/с від 04.03.2016 р. "По особовому складу" в частині звільнення позивача зі служби в поліції та беручи до уваги вимоги чинного законодавства України, позивача необхідно поновити в званні підполковника поліції на посаді начальника Зарічненського відділення поліції Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 05.03.2016 р.

Крім того, суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, що вірно встановив та обрахував суд першої інстанції.

Згідно з п. 2 та 3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення адміністративного позову повністю.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Боровицький О. А. Сушко О.О.