Справа № 521/421/17
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/421/17
Провадження № 2а/521/120/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.,

при секретарі - Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення в Малиновському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якому просить суд визнати дії Управління соціального захисту населення в Малиновському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради по складанню повідомлення про обсяг надмірно виплачених коштів та відмови у прийнятті заяви на отримання адресної допомоги на наступний шестимісячний термін неправомірними; Зобов'язати Управління соціального захисту населення в Малиновському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради призначити позивачці та її дітям виплату щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на наступний шестимісячний період, який починається з 01 листопада 2016 року; Стягнути з Управління соціального захисту населення в Малиновському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на її користь судовий збір у розмірі 551,20 грн. сплачений за подачу адміністративного позову.

ОСОБА_1 зазначила, що 07 жовтня 2016 року вона звернулася до Управління соціального захисту населення в Малиновському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з приводу призначення їй адресної соціальної допомоги, як внутрішньому переселенцю на наступний шестимісячний період, та повідомлення про те, що вона одружилася та народила доньку (раніше ОСОБА_1 не мала змоги повідомити про ці факти, бо перебувала у лікарні, після виписки одразу ж записалася на прийом до спеціаліста управління), але допомога на наступний період ОСОБА_1 не була призначена. 07 грудня 2016 року ОСОБА_1 отримала повідомлення про обсяг надмірно виплачених коштів від 01 грудня 2016 року №8031/10-01-1, в якому Управління соціального захисту населення в Малиновському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради повідомляло, що ОСОБА_1 з 01 серпня 2016 року надміру виплачені кошти у розмірі 2652,0 гривні, які вона має повернути. Згідно із повідомлення про обсяг надмірно виплачених коштів від 01 грудня 2016 року №8031/10-01-1, ОСОБА_1 не мала права на отримання адресної грошової допомоги вимушено переміщеним особам на проживання є інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що її чоловік ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_1 вважає висновок про те, що вона не мала права на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 01 серпня 2016 року необґрунтованими та таким, що порушує її права та права її дітей, оскільки завдяки цій допомозі вони мали змогу винаймати житло.

ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3, вимушена була залишити м. Шахтарськ Донецької області через військові дії. Вони переїхали до м. Одеси, де ОСОБА_1 разом із сином 07 листопада 2014 року стала на облік як внутрішньо переміщена особа та отримувала адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання. Тодішній чоловік ОСОБА_1, який всиновив її сина, залишився у Шахтарську, бо на момент виїзду з Шахтарську вони вже проживали окремо, допомоги їм не надавав, тому адресна допомога дозволяла їй винаймати житло.

Наприкінці 2015 року ОСОБА_1 познайомилася із ОСОБА_2, та вони уклали шлюб 12 липня 2016 року. Від цього шлюбу народилась дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Весь час після виїзду з Шахтарська, де в ОСОБА_1 залишилася власна квартира, вони вимушені були винаймати житло. Одруження не змінило ситуації, бо її чоловік, ОСОБА_2 не є власником всієї квартири за адресою: АДРЕСА_1, як це вказано в повідомленні про обсяг надмірно виплачених коштів від 01 грудня 2016 року №8031/10-01-1. ОСОБА_2 на праві власності належить лише ? частка в цій квартирі. Ані продати цю частку, ані здати її в оренду її чоловік не може, оскільки там проживають інші власники - його мати та рідний брат з дружиною та дитиною. Приміщення, про яке йде мова, є трьох кімнатною квартирою з житловою площею 44,61 кв. м., загальна площа квартири складає 82,8 кв. м.

Таким чином, ОСОБА_2 належить 20,7 кв. м загальної площі, з якої житлова площа складає тільки 11,15 кв. м. Частка, якою володіє її чоловік в цій квартирі, не може бути використана для проживання ОСОБА_1 її дітей, оскільки не відповідає жодним соціальним стандартам на забезпечення житлом, які діють в Україні. Не призначення адресної соціальної допомоги внутрішньо переміщеним особам на наступний шестимісячний період примусило ОСОБА_1 витратити кошти, які вона отримала при народженні дитини, на винаймання житла, бо доходів її чоловіка не вистачає на все. В подальшому це може нанести шкоду її донці, бо вона після народження потрапила на шість днів до реанімації через тяжкі пологи (дитина придушилася при народженні), після реанімації вони ще 10 днів перебували в лікарні. Зараз дитина потребує інтенсивного постійного лікування, на що потрібно багато грошей.

Відповідач - Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради надав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на те, що Управління є структурним підрозділом департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради без статусу юридичної особи, і не може виступати відповідачем по справі.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 07 липня 2014 року по 31 жовтня 2016 року перебувала на обліку в Управлінні, як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та отримувала щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Востаннє ОСОБА_1 відповідно до Рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 16 червня 2016 року було призначено допомогу на період з 10 червня 2016 року по 09 грудня 2016 року. 07 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління із заявою про зміну довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи у зв'язку із зміною місця проживання родини та народження доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а не про продовження допомоги на наступний період. Під час прийому документів спеціалістом Управління було з'ясовано, що 12 липня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

Згідно вимог Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Згідно з відомостями з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 08 листопада 2016 року з 03 серпня 2006 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, має у приватній спільній сумісній власності квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Листом-повідомленням про обсяг надмірно виплачених коштів позивача було повідомлено про те, що вона не мала права на отримання допомоги з 01 серпня 2016 року та повинна повернути на рахунок департаменту кошти за період з 01 серпня 2016 року по 31 жовтня 2016 року у розмірі 2652,0 грн.

ОСОБА_1 надала до суду заяву про зміну предмету позову, оскільки Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради в своїх запереченнях повідомив, що відповідно до рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 16 червня 2016 року ОСОБА_1 було призначено Допомогу на період з 10 червня 2016 року по 09 грудня 2016 року. З цього факту випливає, що вона не має законних підстав вимагати призначити їй виплати з 01 листопада 2017 року, оскільки відповідно п. 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Тому, позивач просить визнати дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради по складанню повідомлення про обсяг надмірно виплачених коштів та припинення виплат щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг неправомірними; Зобов'язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради відновити ОСОБА_1 виплату недоплаченої щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період за 10 червня 2016 року по 09 грудня 2016 року; стягнути з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Суд, розглянувши адміністративну справу, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного.

Судом встановлено, щоОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 07 липня 2014 року по 31 жовтня 2016 року перебувала на обліку в Управлінні, як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та отримувала щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно з п. 3 Порядку для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються.

ОСОБА_1 відповідно до Рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 16 червня 2016 року було призначено допомогу на період з 10 червня 2016 року по 09 грудня 2016 року.

07 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління із заявою про зміну довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи у зв'язку із зміною місця проживання родини та народження доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а не про продовження допомоги на наступний період.

Під час прийому документів спеціалістом Управління було з'ясовано, що 12 липня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

Відповідно до п. 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

За п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до п. 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Згідно з відомостями з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 08 листопада 2016 року з 03 серпня 2006 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, має у приватній спільній сумісній власності квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 12 Порядку виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Листом-повідомленням про обсяг надмірно виплачених коштів ОСОБА_1 було повідомлено про те, що вона не мала права на отримання допомоги з 01 серпня 2016 року та повинна повернути на рахунок департаменту кошти за період з 01 серпня 2016 року по 31 жовтня 2016 року у розмірі 2652,0 грн.

Відповідно до ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Відповідно до ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 150 ЖК України РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК України РСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Спільна власність на квартиру може існувати в разі наявності таких ознак, як множинність мешканців і єдність об'єкта, то належить їм на праві власності - будинку, квартири як єдиного цілого, яка може складатися з однієї чи багатьох кімнат.

При спільній власності на будинок (квартиру) права власності належать усім тільки в сукупності, тобто окрема особа не може вільно розпоряджатися своєю частиною. Право кожного співвласника поширюється на весь об'єкт у цілому, а не на певну його частину.

У той самий час не виключається можливість будь-якого співвласника користуватися правами володіння і користування як певними частинами квартири, так і квартири в цілому.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом під час розгляду позову встановлені обставини, які підтверджують позов, та які враховуються судом при винесенні постанови.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Суд вважає, що за викладених обставин у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 29, 380, 382 ЦК України, ст. ст. 150, 156 ЖК України РСР, ст. ст. ст. 2, 8, 10, 11, 12, 66, 69, 71, 86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Малиновського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Гуревський В.К.