Справа № 352/147/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6116/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про оскарження нарахування стажу за вислугу років,-

В С Т А Н О В И В :

25 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просила визнати противоправним розрахунок Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі при нарахуванні їй стажу за вислугу років та зобов'язати відповідача перерахувати стаж за вислугу років з внесенням до нього періоду роботи позивачки викладачем по класу фортепіано в Тисменицькій школі мистецтв та виплатити 10 неоподаткованих пенсій.

Постановою від 25 квітня 2017 року Тисменицький районний суд Івано-Франківської області позов задовольнив.

Визнав протиправним розрахунок Тисменицького об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області при нарахуванні ОСОБА_1 стажу роботи за вислугу років.

Зобов'язав Тисменицьке об'єднання управління ПФУ Івано-Франківської області перерахувати стаж роботи по вислузі років з внесенням до нього періоду роботи викладачем по класу фортепіано в Тисменицькій школі мистецтв та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Тисменицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що посада викладача в позашкільних закладах освіти Переліком, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 04.11.1993 № 909 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 №1436) не передбачена.

Загальний стаж роботи позивача становить 39 років 6 місяців 22 дні, в тому числі стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1436 становить - 23 роки 5 днів (на час досягнення пенсійного віку), тому права на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 не має.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 25 травня 2016 року (справа 21 -5932а16).

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції встанови та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 працювала на посаді викладача фортепіано в Тисменицькій дитячій школі мистецтв. Позивач перебуває на обліку у Тисменицькому об'єднаному управлінні ПФУ Івано-Франківської області та з 08.06.2016 року отримує пенсію за віком, яка призначена із розрахунку загального стажу роботи 39 років 6 місяці 22 дні та заробітної плати за період з 01.07.2000 року по 31.05.2016 року.

Проте, період роботи позивачки з 07.09.2002 року по 31.05.2016 року відповідачем не зараховано до спеціального стажу, що позбавляє її можливості отримати грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, яка передбачена загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що посада викладача в позашкільних закладах освіти даним Переліком не передбачена. Однак дорученням КМУ № 397/21 від 06.01.1996 року, дію вищезгаданої постанови поширено, в тому числі, і на викладачів шкіл мистецтв.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є помилковими.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1788-ХІІ) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п. 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Законом України «Про освіту» визначено, що до позашкільних навчальних закладів належать, зокрема, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади. До яких, згідно із Переліком позашкільних навчальних закладів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 № 433, належать школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші.

Згідно із Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 №1436) право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи позашкільних навчальних закладів.

Посада викладача в позашкільних закладах освіти Переліком, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 04.11.1993 № 909 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 №1436) не передбачена.

Своїм дорученням Кабінет Міністрів України від 06.01.1995 року №397/21 за клопотанням Міністерства соціального захисту населення України, погодився поширити на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання порядок призначення пенсій за вислугою років, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909, без внесення змін до неї,

У справі, яка розглядається, суди встановили, що ОСОБА_1 працювала на посаді викладача фортепіано в Тисменицькій дитячій школі мистецтв, яка вищезазначеним Переліком не передбачена.

Наявність доручення № 397/21 без відповідних змін до Переліку не є достатньою законодавчою підставою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи позивача на посаді викладача в позашкільних закладах освіти.

Таким чином загальний стаж роботи позивача становить 39 років 6 місяців 22 дні, в тому числі стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від № 1436 становить - 23 роки 5 днів (на час досягнення пенсійного віку), а відтак, права на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 не має.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 25 травня 2016 року (справа 21-5932а16).

Відповідно до ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на вказані обставини, не дав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ст. 41, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити, постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2017 року справі № 352/147/17 - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про оскарження нарахування стажу за вислугу років - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Постанова в повному обсязі складена 14 червня 2017 року.