Справа № 2-а-10/09/1521
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2012-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2012 р.Справа № 2-а-10/09/1521

Категорія:2.1Головуючий в 1 інстанції: Куркан М.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 січня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Дальницького сільського голови, Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2008 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Дальницького сільського голови, Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області та просив визнати незаконними дії Дальницького сільського голови ОСОБА_6 по відмові в наданні копії протоколів сесій Дальницької сільської ради за період від 15 липня 2007 року по 20 лютого 2008 року відповідно до інформаційного запиту ОСОБА_4 від 20 лютого 2008 року , зобовязати Дальницького сільського голови ОСОБА_6 видати засвідчені копії та постановити окрему ухвалу щодо посадової особи Дальницького сільського голови ОСОБА_6.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 січня 2009 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у який просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України , але до судового засідання не зявилися.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі : відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та /або неприбуття жодної з осіб , які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату , час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції щодо правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних встановлених обставин:

Судом першої інстанції встановлено ,що 28 лютого 2008 р. до Дальницького сільського голови надійшов інформаційний запит голови Громадської організації «Ініціативна група членів Дальницької територіальної громади»ОСОБА_4 з проханням надати копії протоколів сесій Дальницької сільської ради з 15 липня 2007 р. і по день отримання запиту.

Згідно з відповіддю Дальницького сільського голови наданої 6.10.2008 року голові Громадської організації «Ініціативна група членів Дальницької територіальної громади»ОСОБА_4 було запропоновано ознайомитися з протоколами сесій, які його цікавлять та зробити виписки з вказаних протоколів, що стосуються його особисто або ГО .

Відповідно до ст.21 Закону України „Про інформацію „ інформація державних органів та органів місцевого і регіонального самоврядування - це офіційна документована інформація , яка створюється в процесі поточної діяльності законодавчої, виконавчої та судової влади , органів місцевого і регіонального самоврядування . Основним джерелом цієї інформації є законодавчі акти України, інші акти, що приймаються Верховною Радою та її органами , акти Президента України, підзаконні нормативні акти , ненормативні акти державних органів , акти органів місцевого і регіонального самоврядування . Інформація державних органів та органів місцевого і регіонального самоврядування доводиться до відома заінтересованих осіб шляхом: опублікування її в офіційних друкованих виданнях або поширення інформаційними службами відповідних державних органів і організацій; опублікування її в друкованих засобах масової інформації або публічного оголошення через аудіо- та аудіовізуальні засоби масової інформації; безпосереднього доведення її до заінтересованих осіб (усно, письмово чи іншими способами); надання можливості ознайомлення з архівними матеріалами; оголошення її під час публічних виступів посадових осіб. Джерела і порядок одержання, використання, поширення та зберігання офіційної інформації державних органів та органів місцевого і регіонального самоврядування визначаються законодавчими актами про ці органи. Законодавчі та інші нормативні акти, що стосуються прав, свобод і законних інтересів громадян, не доведені до публічного відома, не мають юридичної сили.

Відповідно до ст.31 вказаного Закону Громадяни мають право: знати у період збирання інформації, які відомості про них і з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються; доступу до інформації про них, заперечувати її правильність, повноту, доречність тощо.

Державні органи та організації, органи місцевого і регіонального самоврядування, інформаційні системи яких вміщують інформацію про громадян, зобов'язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом, а також вживати заходів щодо запобігання несанкціонованому доступу до неї. У разі порушень цих вимог Закон гарантує захист громадян від завданої їм шкоди використанням такої інформації.

Забороняється доступ сторонніх осіб до відомостей про іншу особу, зібраних відповідно до чинного законодавства державними органами, організаціями і посадовими особами.

Зберігання інформації про громадян не повинно тривати довше, ніж це необхідно для законно встановленої мети.

Всі організації, які збирають інформацію про громадян, повинні до початку роботи з нею здійснити у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку державну реєстрацію відповідних баз даних.

Необхідна кількість даних про громадян, яку можна одержати законним шляхом, має бути максимально обмеженою і може використовуватися лише для законно встановленої мети.

Відмова в доступі до такої інформації, або приховування її, або незаконні збирання, використання, зберігання чи поширення можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до ст.32 вказаного Закону під інформаційним запитом (надалі - запитом) щодо доступу до офіційних документів у цьому Законі розуміється звернення з вимогою про надання можливості ознайомлення з офіційними документами. Запит може бути індивідуальним або колективним. Він подається у письмовій формі.

Громадянин має право звернутися до державних органів і вимагати надання будь-якого офіційного документу, незалежно від того, стосується цей документ його особисто чи ні, крім випадків обмеження доступу, передбачених цим Законом.

Під запитом щодо надання письмової або усної інформації у цьому Законі розуміється звернення з вимогою надати письмову або усну інформацію про діяльність органів законодавчої, виконавчої та судової влади України, їх посадових осіб з окремих питань.

Громадяни України, державні органи, організації і об'єднання громадян (надалі - запитувачі) подають запит відповідному органу законодавчої, виконавчої та судової влади, його посадовим особам.

У запиті повинно бути зазначено прізвище, ім'я та по батькові запитувача, документ, письмова або усна інформація, що його цікавить, та адреса, за якою він бажає одержати відповідь.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади України, їх посадові особи зобов'язані надавати інформацію, що стосується їх діяльності, письмово, усно, по телефону чи використовуючи публічні виступи своїх посадових осіб.

Відповідно до ст.33 вказаного Закону термін вивчення запиту на предмет можливості його задоволення не повинен перевищувати десяти календарних днів. Протягом вказаного терміну державна установа письмово доводить до відома запитувача, що його запит буде задоволено або що запитуваний документ не підлягає наданню для ознайомлення. Задоволення запиту здійснюється протягом місяця, якщо інше не передбачено законом. Аналогічний термін розгляду встановлюється і щодо запиту про надання письмової інформації.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду 1-ої інстанції, що Дальницький сільський голова , дії, якого оскаржуються та Дальницька сільська рада не мала законних підстав для надання позивачу вказаних вище протоколів, оскільки протоколи не є офіційною інформацією органу місцевого самоврядування , яка відповідно до Закону „Про інформацію" має надаватися фізичним та юридичним особам, а офіційною інформацією можуть бути тільки акти-рішення прийняті органом місцевого самоврядування, в даному випадку Дальницькою сільською радою, та вважає ,що офіційна документована інформація органу місцевого самоврядування це інформація ,яка створюється в процесі поточної діяльності органів місцевого і регіонального самоврядування, а акти цих органів є її основним , а не єдиним джерелом, до яких можуть відноситися і протоколи пленарних засіданні сільради..

Але вважає, що права позивача як фізичної особі не були порушені ненаданням відповіді на інформаційний запит Громадської організації «Ініціативна група членів Дальницької територіальної громади», тому право на звернення до суду із відповідним позовом відповідно до ст.2 та п.8 ч.1 ст.3 КАС України має Громадська організація «Ініціативна група членів Дальницької територіальної громади».

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що судом 1-ої інстанції справа по-суті вирішена правильно, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 198 КАС України ,за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду .

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що є підстави для зміни постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 січня 2009 року, тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виключивши з мотивувальної частини судового рішення посилання на те, протоколи сільської радим не є офіційною інформацією органу місцевого самоврядування , яка відповідно до Закону „Про інформацію" має надаватися фізичним та юридичним особам, а офіційною інформацією можуть бути тільки акти-рішення прийняті органом місцевого самоврядування.

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.197, п.2 ч.1. ст.198, 201, ч.2 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 задовольнити частково , а постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 січня 2009 року змінити, виключивши з її мотивувальної частини посилання на те, що протоколи сільської ради не є офіційною інформацією органу місцевого самоврядування , яка відповідно до Закону „Про інформацію" має надаватися фізичним та юридичним особам, а офіційною інформацією можуть бути тільки акти-рішення, прийняті органом місцевого самоврядування.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20-ти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції або з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : пис/

Судді: