Справа № 802/683/17-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 червня 2017 р. Справа № 802/683/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

представника позивача: Скурту О.М.

представника відповідача: Пірняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Вінницького обласного клінічного високоспеціалізованого ендокринологічного центру

до: Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі інспекції Держенергонагляду у Південно-Західному регіоні відокремленого підрозділу "Державна інспекція енергетичного нагляду України"

про: визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся Вінницький обласний клінічний високоспеціалізований ендокринологічний центр (далі - позивач) до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі інспекції Держенергонагляду у Південно-Західному регіоні відокремленого підрозділу "Державна інспекція енергетичного нагляду України" (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що постановою від 25.10.2016 року №06/10-02-38-ПШ накладено штраф у сумі 5270 грн. Позивач вважає накладення на нього штрафу безпідставним та просить скасувати постанову, якою його накладено, оскільки вважає, що у його діях відсутня вина у вчиненні виявленого порушення.

В ході судового розгляду справи, представнику відповідача відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ст.99 та 100 КАС України, оскільки суд дійшов висновку, що строк на оскарження постанови від 25.10.2016 року №06/10-02-38-ПШ не пропущений, що відображено у журналі судового засідання від 07.06.2017 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та заперечувала щодо його задоволення, з підстав викладених у письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити, з огляду на наступне.

Вінницький обласний клінічний високоспеціалізований ендокринологічний центр - комунальний заклад, який фінансується за рахунок коштів обласного бюджету.

Судом встановлено, що з 17.10.2016 року по 18.10.2016 року державним інспектором з енергетичного нагляду проведено перевірку виконання Розпорядження №06/10-01-10-РП від 19.07.2016 року, про що складено Акт перевірки (протокол) №06/10-20-5-АП від 18.10.2016 року.

На підставі відповідного Акту перевірки державним інспектором з енергетичного нагляду винесено Постанову №06/10-02-38-ПШ від 25.10.2016 року про накладення штрафу за порушення законодавства в галузі електроенергетики та сфері теплопостачання, а саме ухилення від виконання вимог Розпорядження №06/10-01-10-РП від 19.07.2016 року.

Враховуючи те, що позивачем не виконані вимоги Розпорядження №06/10-01-10-РП від 19 липня 2016 року Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії винесено оскаржувану постанову від 25.10.2016 року №06/10-02-38-ПШ та накладено Вінницький обласний клінічний високоспеціалізований ендокринологічний центр штраф у розмірі 5270 грн. (а.с. 7).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 9 Закону України "Про електроенергетику" державний нагляд (контроль) в електроенергетиці здійснюється центральним органом виконавчої влади з державного енергетичного нагляду.

Частиною 3 статті 9 Закону України "Про електроенергетику" визначено, що способом здійснення державного нагляду (контролю) в електроенергетиці є проведення центральним органом виконавчої влади з державного енергетичного нагляду відповідних обстежень, перевірок, оглядів, інспектування щодо енергетичного обладнання суб'єктів електроенергетики та споживачів енергії у порядку, визначеному Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 серпня 1996 року №929 (далі - Положення), державний енергетичний нагляд за технічним станом та організацією експлуатації електричних, теплових, тепловикористовувальних установок і мереж, режимами споживання електричної та теплової енергії суб'єктів електроенергетики, суб'єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії здійснює Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії (Держенергонагляд).

Пунктом 11 Положення визначено, що Держенергонагляд має право: застосовувати до суб'єктів господарювання штрафні санкції у порядку, визначеному законодавством; вимагати від суб'єктів електроенергетики, суб'єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії усунення порушень законодавства у сфері виробництва, постачання та споживання енергії; надавати (надсилати) суб'єктам електроенергетики, суб'єктам відносин у сфері теплопостачання і споживачам електричної енергії обов'язкові для виконання приписи, розпорядження та інші розпорядчі документи щодо усунення порушень законодавства у сфері виробництва, постачання та споживання енергії.

Згідно з ч.8 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" невиконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду, тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій.

Відповідно до ч.3 ст.27 Закону суб'єкти господарської діяльності несуть відповідальність за правопорушення в електроенергетиці за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, центрального органу виконавчої влади з державного енергетичного нагляду та порушення умов ліцензій - штраф у розмірі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання умов припису суб'єкт господарювання несе відповідальність у вигляді штрафних санкцій, які накладаються постановою про накладення штрафу за порушення законодавства в галузі електроенергетики та сфері теплопостачання.

Так, судом з'ясовано, що згідно кошторису позивача на 2016 рік за загальним фондом передбачені лише окремі статті витрат, а саме: оплата праці та комунальних послуг.

Суд встановив, що за спеціальним фондом на 2016 рік не передбачалося жодних надходжень, що випливає з копії кошторису на 2016 рік, копії плану асигнувань загального фонду бюджету на 2016 рік, копія лімітної довідки про бюджетні асигнування та кредитування на 2016 рік, що підтверджується матеріалами справи.

З огляду на вищевикладене, позивач в особі директора, звертався до Вінницької обласної державної адміністрації та голови Вінницької обласної ради щодо виділення додаткових коштів, на що тримав лист-відповідь Вінницької обласної державної адміністрації №09-3069 від 10.08.2016 року, у якому Вінницька ОДА повідомляє також про відсутність коштів у обласному бюджеті.

Як вбачається з матеріалів справи, Розпорядженням №06/10-01-10-РП від 19.07.2016 року встановлено 64 порушення. Згідно результатів відповідно до Акту перевірки (протокол) №06/10-20-5-АП від 18.10.2016 року невиконаними залишилось 8 вимог Розпорядження №06/10-01-10-РП від 19.07.2016 року.

Тому, суд наголошує, що позивачем вживалися дії спрямовані на виконання Розпорядження №06/10-01-10-РП від 19.07.2016 року.

Суд зазначає, що бюджетні кошти можуть використовуватися лише за цільовим призначенням.

Відповідно до ст.23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

В контексті вищезазначеного, суд звертає увагу, що позивач вживав усі необхідні дії спрямовані на усунення порушень, які відображені у Розпорядженні №06/10-01-10-РП від 19.07.2016 року. Насамперед це свідчить з того, що не зважаючи на скрутне матеріальне становище, на отриману відповідь Вінницької обласної державної адміністрації та голови Вінницької обласної ради щодо відсутності виділення додаткових коштів Вінницькому обласному клінічному високоспеціалізованому ендокринологічному центру, позивачу вдалося усунути більшість вимог щодо порушення законодавства, враховуючи той факт, що згідно кошторису позивача на 2016 рік за загальним фондом передбачені лише наступні статті витрат, а саме: оплата праці та комунальних послуг, а відтак, суд доходить висновку про визнання протиправним та скасування постанови від 25.10.2016 року №06/10-02-38-ПШ якою накладено штраф у сумі 5270 грн., оскільки дії позивача не містять ознак бездіяльності.

Разом з тим, аналіз норм цивільного законодавства свідчить про те, що під терміном "несвоєчасне виконання" треба розуміти виконання але несвоєчасне, тобто з порушенням термінів, а під терміном "ухилення від виконання" - невиконання, пошук підстав для невиконання. Натомість позивачем надані обгрунтовані пояснення щодо несвоєчасного виконання Розпорядження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 94 КАС України, у зв'язку із задоволенням позову, підлягають відшкодуванню у повній мірі.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 06/10-02-38-ПШ від 25.10.2016 року про накладення штрафу за порушення законодавства в галузі електроенергетики та сфері теплопостачання.

Стянути на користь Вінницького обласного клінічного високоспеціалізованого ендокринологічного центру 1600 грн. - судовий збір, що був сплачений згідно квитанції № 207 від 27.04.2017 року за рахунок бюджетних асигнувань Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі інспекції Держенергонагляду у Південно-Західному регіоні відокремленого підрозділу "Державна інспекція енергетичного нагляду України".

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна