Справа № 336/1130/17
Суддя: Галущенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Шаповаловій С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя ГУ НП в Запорізькій області, Інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

24.02.2017 року ОСОБА_1звернувся до суду з адміністративним позовом,в якому зазначено, що 21.02.2017 р.посадовою особою поліцейським інспектором роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Закладним О.В.відносно нього була винесена постанова АР № 578431 про притягнення до адміністративної відповідальності ч.2 ст.122 КпАП України та накладено штраф в розмірі 425 гр.

За змістом оскаржуваної постанови,позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те,що він під час руху керованого ним транспортного засобу, по вул. Авраменко біля будинку № 9 в м.Запоріжжі,користувався засобами зв*язку.

Посилаючись на те, що Правил дорожнього руху він не порушував, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, проте відповідач всупереч вимогам закону безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, при цьому порушив процедуру розгляду адміністративної справи і права позивача,не надав доказів винуватості на місці винесення оскаржуваної постанови, просить суд постанову про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати,справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити,судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити.Пояснив,що 21.01.2017 р.він дійсно керував автомобілем НОМЕР_1. Пояснив, що в постанові про адміністративне правопорушення поліцейським Закладним О.В. зазначено, що він 21.02.2017 року був зупинений на трасі Харків-Сімферополь напроти буд. 100 по вул. Магістральна, що в м. Запоріжжя. Позивача безпідставно звинувачено в тому, що він керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Авраменка біля буд. № 9 в м. Запоріжжя, під час здійснення руху користувався засобом зв*язку, а саме мобільним телефоном. Вважає, що постанова винесена неправомірно, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, просить позов задовольнити,стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач посадова особа поліцейський роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Закладний О.В. в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив,що 21.02.2017 р.під час несення служби на патрульному автомобілі в екіпажі звернули увагу на автомобіль під керуванням позивача,котрий в процесі руху по вул.Авраменко керуючи автомобілем користувався засобами зв*язку,що є порушенням ПДР та небезпечним для інших учасників дорожнього руху. Після зупинки та пояснення її причин,відносно позивача була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.122 КпАП України,роз*яснено його права.Позивач скористався правом письмово висловити свою позицію з приводу обставин правопорушення,йому був продемонстрований відеозапис з боді-камери,тому жодних порушень його прав допущено не було.

Враховуючи неявку представника відповідача Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції з невідомих причин,про яке він сповіщався завчасно належним чином,відсутність заяв про відкладення розгляду справи,справа розглянута без його участі.

Вивчивши обставини справи, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши наявні у справі докази в сукупності,суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Як випливає із змісту ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до п.2.9 «9» Правил дорожнього руху України,водій під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

В п.1.3 передбачено,що учасники дорожнього руху зобов*язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил,а також бути взаємоввічливими.

Стаття 122 ч.2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Судом належними доказами по справі перевірено та встановлено, що 21.02.2017 року відносно ОСОБА_1 посадовою особою поліцейським роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Закладним О.В.винесно постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КпАП України за порушення п.2,9»д» Правил дорожнього руху України та відповідно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

За змістом оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 21.02.2017 р. року об 11.00 год.,керуючи транспортним засобом «Мазда 5» р.н.НОМЕР_2 по вул.Авраменка біля буд. 9 керуючи транспортним засобом користувався засобами зв*язку, чим порушив п.2,9 «д» Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення ,передбачене ст.122 ч.2 КпАП України, із накладенням на позивача адміністративного стягнення у розмірі 425 грн.

Постанова винесена по вул. Харків-Сімферополь, напроти будинку № 100 по вул. Магістральній в м. Запоріжжя.

Згідно ст.35 Закону України « Про національну поліцію» поліцейський має право зупинити транспортний засіб,якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Таке положення ПДР забезпечує можливість виконання працівниками поліції покладених на них обов*язків регулювання дорожнього руху , здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію").

Однак,фактичні обставини адміністративного правопорушення,передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП,викладені у постанові відносно ОСОБА_1,достатніми допустимими та належними доказами при розгляді справи в суді свого підтвердження не знайшли,з огляду на наступне.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов*язана доводити свою невинуватість.

Відповідно до ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин,що обґрунтовують вимоги або заперечення осіб,що беруть участь у справі,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст.71 КАС України встановлює,що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні з пояснень сторін та дослідженого відеозапису з боді-камери, суд встановив,що фактично позивач не користувався засобами зв*язку під час здійснення руху на автомобілі НОМЕР_1.

Доказів протилежного відповідачем в судовому засіданні не надано.

В судовому засіданні позивач також пояснив, що був позбавлений можливості скористуватися своїми правами визначеними ст. 268 КУпАП, оскільки поліцейський на місці зупинки розглянув справу відносно нього.

У відповідності до вимог ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням тощо. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що вищенаведені вимоги закону відповідачем, який безпосередньо складав оскаржуваму постанову,зазначені вимоги закону дотримані не були,матеріали справи,які підтверджують підстави притягнення до адміністративної відповідальності,позивачу на ознайомлення не надавались,оскільки посилання на це позивача не спростовані відповідачем,на якого ст.71 КАС України покладено обов*язок їх доказування.

Отже, судом встановлено, що при винесені постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача було порушено права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в чому вбачається неправомірність дій відповідача як службової особи.

При розгляді справи в суді,всупереч вимогам ст.71 КАС України,відповідач не довів належними та допустимими доказами факт порушення позивачем п.2.9»д» Правил дорожнього руху,пояснень позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення нічим не спростував.

Суд на підставі ст.2 КАС України перевірив чи діяв відповідач на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з використанням цих повноважень з метою, з якою вони надані, обґрунтовано, неупереджено, добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед законом, протягом розумного строку.

З матеріалів справи суд встановив,що розглянувши матеріали про скоєння позивачем порушення Правил дорожнього руху, відповідач, за відсутності будь-яких доказів винуватості позивача, виніс постанову, прийнявши рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності без дотримання вимог закону,оскільки оскаржувана постанова не містить відомостей,передбачених ст.251,283 КпАП України,відтак,дії відповідача Закладного О.В.є незаконними,а постанова підлягає скасуванню.

До відповідача Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції позивач вимог у позові не заявив,незаконності будь-яких прийнятих відносно нього рішень цього суб*єкта владних повноважень не зазначив та не довів.

Як передбачено ст.94 ч.1 КАС України,якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі,або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов суд задовольняє у повному обсязі,стороною у справі виступав посадова особа суб'єкта владних повноважень,судові витрати на користь позивача суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7,9,251,280,283 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, ст.ст.2,9,11,69,71,94,102, 159-162,171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя ГУ НП в Запорізькій області, Інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Закладного Олексія Вікторовича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення-задовольнити.

Постанову АР № 593484 від 21.02.2017 року у справі про адміністративне правопорушення,передбачене ч.2 ст.122 КпАП України,винесену поліцейським роти № 3 батальйону № 4 УПП у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Закладним Олексієм Вікторовичем - визнати незаконною та скасувати,провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КпАП України, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення-закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А. Галущенко

19.05.17