Справа № 265/2589/17
Суддя: Мельник І. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/2589/17
Провадження №2-а/265/149/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

за участю секретаря Тулянкіної М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції міста Маріуполь Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора УПП у місті Донецьк Кравчука Максима Ярославовича неправомірними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції міста Маріуполь Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати неправомірними дії інспектора УПП у м. Донецьк Кравчука Максима Ярославовича, пов'язані з винесенням ним 08 квітня 2017 року постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 081767 щодо накладення на нього, ОСОБА_1, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 081767, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч. 1 КУпАП відносно нього, ОСОБА_1.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 08 квітня 2017 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності інспектором УПП у місті Донецьк Кравчуком Максимом Ярославовичем з приводу того, що він нібито «рухаючись через перехрестя бульвару Меотиди та вулиці Азовстальської в місті Маріуполі не виконав вимогу дорожнього знаку «Стоп» і не здійснив зупинку авто, чим порушив п. 8.4.в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України», за що на нього накладене стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Із зазначеною постановою він не згоден, вважає її незаконною та необґрунтованою, тому як 08 квітня 2017 року він, дійсно, керуючи автомобілем MERSEDES-BENZ Е200 р/н НОМЕР_1, рухався по бульвару Меотиди в Лівобережному районі міста Маріуполя зі сторони бульвару Комсомольський у напрямку проспекту Перемоги. Зазначив, що під'їжджаючи до перехрестя бульвару Меотиди з вулицею Азовстальською, він побачив знак «Стоп», виконав його вимоги, тобто здійснив зупинку транспортного засобу, пропустив пішоходів та транспортний засіб SHEVROLET LACETTI, який рухався по вулиці Азовстальській і почав далі здійснювати проїзд перехрестя. Біля правого краю проїзної частини дороги стояв автомобіль патрульної поліції, який створював перешкоду подальшому його руху. Увімкнувши покажчик лівого повороту, він здійснив об'їзд авто патрульної поліції і продовжив рух прямо. Проте побачив, що позаду за ним рухається автомобіль патрульної поліції з увімкненим проблисковим маячком червоного та синього кольору, після чого відразу ж зупинився біля правого краю проїзної частини.

Після зупинки працівник поліції, не представившись, пред'явив йому обвинувачення щодо невиконання вимог знаку «Стоп» та порушення п. 8.4.в. ПДР - порушення вимог заборонних знаків. Не взявши до уваги його пояснення з приводу дотримання ним ПДР України, інспектор поліції склав відносно нього постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, не надавши при цьому на його прохання жодних доказів на підтвердження нібито скоєного ним правопорушення. Знаходячись на дорозі, йому вручили постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 081767. Після чого вкотре пояснивши, що він не згоден з винесеною постановою про накладення адміністративного штрафу, він просив працівника поліції діяти згідно закону та скласти протокол. Проте його прохання було проігнороване та йому було рекомендовано сплатити штраф у розмірі 255 гривень, оскільки в противному випадку штраф буде збільшено.

Вважає, дії інспектора патрульної поліції неправомірними, а зазначену постанову незаконною, оскільки вона винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та об'єктивного з'ясування інспектором обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення.

23 травня 2017 року на адресу суду від представника відповідача - інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції і місті Маріуполі Кравчука М.Я. надійшли письмові заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1, в яких зазначено, що заявлений ОСОБА_1 адміністративний позов є безпідставним та необґрунтованим, у зв'язку з чим не підлягає задоволенню. В обґрунтування своїх заперечень, інспектор УПП посилався на те, що під час патрулювання 08 квітня 2017 року близько 15 год. 29 хв. ним було помічено транспортний засіб, який не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» в Лівобережному районі м. Маріуполя. Підійшовши до водія автомобіля, він представився належним чином, довів водію суть скоєного ним адміністративного правопорушення, запропонував йому пред'явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а ПДР. Вимога інспектора щодо пред'явлення зазначених документів водія, яким виявився ОСОБА_1, була виконана одразу, в повному обсязі.

Врахувавши положення ст. 222 КУпАП, ст. 278 КУпАП, що до його компетенції належить розгляд адміністративної справи за порушення правил дорожнього руху, з'ясувавши всі обставини, які підлягають з'ясуванню під час розгляду адміністративної справи (ст. 280 КУпАП), оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), додержуючись вимог ст. 258 КУпАП, наказу 1395 від 07 листопада 2015 року «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз'яснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст. 268, 287-289, 307-308 КУпАП, він виніс на місці вчинення правопорушення, відносно гр. ОСОБА_1 постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За результатами розгляду адміністративної справи, керуючись положеннями статей 33, 284 КУПАП, до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 грн., шляхом винесення постанови. Розглядаючи дану справу, співробітник патрульної поліції м. Маріуполя діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 258 КУпАП Позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, запропоновано поставити підпис в графі про отримання * копії документу, на що правопорушник, взявши її до рук, ознайомився та відмовився ставити підпис. У графі Постанови про ознайомлення з правами також відмовився ставити підпис.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте жодного доказу на обґрунтування своєї позиції до суду не надав.

Вважає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити у повному обсязі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача - інспектор роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції і місті Маріуполі Кравчук М.Я. до судового засідання також не з'явився, від якого на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності на підставі наданих ним письмових заперечень, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 просив відмовити у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.18 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно зі ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справи на основі наявних доказів.

Згідно до вимог ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу. А також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а такою іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Проте, всупереч вищезгаданим нормам, відповідач не представив суду жодних доказів в підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови та такі в матеріалах справи відсутні. Відтак, доводи позивача не спростовано.

З постанови серії ЕАА № 081767 від 08 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, винесеної інспектором УПП у м. Донецьк лейтенантом поліції Кравчуком Максимом Ярославовичем, вбачається, що 08 квітня 2017 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем MERSEDES-BENZ Е200 р/н НОМЕР_1 по бульвару Меотиди, 28 в Лівобережному районі міста Маріуполя, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4.в ПДР України.

В той же час, у постанові немає жодних посилань на докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення.

Суд вважає, що відповідачем не надано переконливих доказів того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Водночас позивач ОСОБА_1 у позовній заяві стверджує, що ним було дотримано Правила дорожнього руху, правопорушень він не скоював.

Отже, відсутність доказів вчинення правопорушення унеможливлює перевірку судом наявності як самої події правопорушення, так і наявності в діях певної особи складу правопорушення.

За таких обставин, враховуючи положення ч.2 ст. 71 КАС України, згідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, та той факт, що відповідачем не надано переконливих доказів того, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст.122 ч. 1 КУпАП, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. ст. 122, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, Правил дорожнього руху в Україні, що чинні з 1 січня 2002 року (із змінами та доповненнями), керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції міста Маріуполь Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора УПП у місті Донецьк Кравчука Максима Ярославовича неправомірними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задовольнити.

Визнати дії інспектора Управління патрульної поліції у місті Донецьк Кравчука Максима Ярославовича щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень - неправомірними.

Постанову серії ЕАА № 081767 від 08 квітня 2017 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у місті Донецьк Кравчуком Максимом Ярославовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати.

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень - закрити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя___________________ Мельник І.Г.