Справа № 612/284/17
Суддя: Масло С. П.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Масло С.П., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в смт. Близнюки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови їй у перерахунку розміру пенсії державного службовця в зв'язку з підвищенням посадових окладів державних службовців та зобов'язати відповідача провести їй перерахунок пенсії з 01 травня 2016 року відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення їй пенсії, в зв'язку з підвищенням посадових окладів державних службовців виходячи з розрахунку 86 відсотків від середнього заробітку, щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника, та здійснити відповідні виплати з врахуванням раніше проведених виплат. В обґрунтування позову зазначила, що вона розпочала свою трудову діяльність з 1972 року. Бухгалтерський стаж з 1976 року по теперішній час(41 рік), в тому числі стаж на державній службі складає 15 років 7 місяців, із них в райфінвідділі 5,7 місяців та 10 років в Податковій інспекції Близнюківського, Барвінківського та Лозівського районів. В липні 2004 року вона звільнилась з Лозівської податкової інспекції і зареєструвалась підприємцем. В серпні 2009 року вона вийшла на пенсію з посади державного соціального інспектора відділу державних соціальних інспекторів і відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХП їй була призначена пенсія державного службовця в сумі 1397 грн. У зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати , особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів», якою передбачено підвищення оплати праці державних службовців з 1 грудня 2015року, вона в квітні 2016 року звернулась до Близнюківського Пенсійного фонду з заявою про проведення мені перерахунку пенсії, однак їй було усно відмовлено в такому перерахунку. Звернувшись вдруге 28 лютого 2017 року з заявою про проведення перерахунку пенсії, їй було офіційно відмовлено протоколом №89 від 02.03.2017 року в такому перерахунку на підставі втрати чинності Закону України №3723-ХІІ «Про державну службу» від 16.12.1993 року. Вказану відмову позивач вважає неправомірною, оскільки вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції чинній на час призначення пенсії та постанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015 року на 25 відсотків посадових окладів державних службовців.

В судове засідання призначене на 14.06.2017 року позивач та її представник не з'явились, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. У попередніх судових засіданнях позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити.

В судове засідання призначене на 14.06.2017 року представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У попередніх судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечувала з підстав наведених у письмових запереченнях на позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд вважає, що перешкод для розгляду справи немає, а саме: відсутня потреба заслухати свідка чи експерта; особи, які беруть участь у справі, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, відповідач не повідомив про поважні причини неприбуття в судове засідання, а тому справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 41 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Лозівському об'єднаному УПФУ Харківської області з 11.08.2009 року та отримує пенсію призначену згідно зі ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу", в редакції станом на дату призначення пенсії у розмірі 85% від суми заробітної плати в розмірі 1566, 69 грн., що підтверджується довідкою відповідача від 30.05.2017 року № 644/06-10.

На момент виходу на пенсію працювала на посаді державного соціального інспектора відділу державних соціальних інспекторів Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, що підтверджується копією трудової книжки.

28.02.2017 позивач звернулася із заявою до відповідача про перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу", в редакції, яка діяла на день призначення пенсії, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013.

Протоколом № 89 від 02.03.2017 Лозівське об'єднане УПФУ Харківської області відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії посилаючись на те, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VІІІ від 10.12.2015, яким встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії на умовах Закону України "Про державну службу", що підтверджується протоколом відповідача від 02.03.2017 року № 89.

Суд зазначає, що спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-ХІІ), "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (далі - Постанова № 865), постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - Постанова № 1013).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (в редакції чинній на момент призначення пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

На час призначення пенсії позивачці статтею 37-1 Закону №3723 було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця був встановлений Постановою № 865.

Відповідно до п. 4 Постанови № 865 (в редакції чинній на час призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Пунктом 5 Постанови № 865 було встановлено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою № 1013 було підвищено посадові оклади працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, в тому числі державним службовцям відповідного державного органу, в якому позивачка працювала на момент звільнення, але пунктом другим цієї постанови виключено пункт четвертий Постанови № 865, якою визначалися порядок та умови перерахунку пенсій відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Крім того, на час звернення позивача за перерахунком пенсії набрав законної сили Закон № 889-VIII.

Згідно п. 2 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889 визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Отже, на час звернення позивача за перерахунком пенсії, а саме заяви від 28.02.2017, втратила чинність стаття 37-1 Закону № 3723-XII, якою було врегульовано порядок та умови перерахунку пенсії державних службовців.

Таким чином, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії Законом № 889-VIII, який набрав чинності з 1 травня 2016 року, не передбачено перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням окладів працюючих державних службовців.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що спірним у вказаній справі є правомірність дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, призначеної позивачці за Законом № 3723-ХІІ на підставі заяви позивачки від 28.02.2017, а не заяви поданої в квітні 2016, як зазначає позивач, оскільки, по-перше, позивачем не надано, а відповідачем не підтверджено, належними доказами, що вона зверталась з вказаного питання до відповідача в квітні 2016 року, по-друге протокол № 89 від 02.03.2017 відповідача прийнято за результатами розгляду заяви позивачки про перерахунок пенсії від 28.092.2017.

Також, суд не може погодитися з посиланням позивача на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", та його тлумаченням у тому контексті, що з 01.06.2015 року норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону України "Про державну службу" скасовані, а отже з 01.06.2015 року скасовано право на перерахунок пенсії.

Зазначеним нормативним актом не було скасовано право на перерахунок пенсій, тим більше раніше призначених. Ним лише скасовано на певний період право на призначення нових пенсій відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Разом із тим, зазначене посилання на вищенаведений нормативний акт не призвело до прийняття неправомірного рішення щодо позивача.

Крім того, скасування окремим категоріям громадян права на перерахунок пенсії також не суперечить ч.3 статті 22 Конституції України, якою визначено, що при прийнятті нових законів або при внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Розмір пенсії, яку отримувала позивачка, не зменшився. Тому відсутні підстав стверджувати, що права позивачки були звужені. Зміна правового регулювання виключала лише можливість збільшення пенсії у випадку підвищення розміру заробітної плати працюючих державних службовців.

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Великода проти України" (заява №43331/12) суд вказав, що зменшення пенсії особи може бути сумісним з вимогами статті 1 Першого протоколу Конвенції, оскільки його положення не встановлюють жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення, або обирати тип чи розмір пільг для забезпечення у рамках будь-якої такої системи. Проте, якщо Договірна держава має чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам (див. ухвалу щодо прийнятності у справі "Стек та інші проти Сполученого Королівства " (Stec and Others v. the United Kingdom) [ВП], заяви № 65731/01 та № 65900/01, п. 54, ECHR 2005-X), доки існує законодавче право.

У цій справі Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення пенсії заявника очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, суд не вважає, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявника (див. ухвалу щодо прийнятності від 8 жовтня 2013 року у справі "Да Консесау Матеуш та Сантуш Жануаріо проти Португалії" (Da Conceiзгo Mateus and Santos Januario v. Portugal), заяви № 62235/12 та № 57725/12).

Аналогічна правова позиція Європейського суду з прав людини викладена в рішеннях від 09.10.1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" та від 12.10.2004 у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії", в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивачки на підставі ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, з огляду на зміни законодавства України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 Кодексу адміністративного суду України.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 94, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.П. Масло

14 червня 2017 року