Справа № 591/1230/17
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 р. Справа № 591/1230/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.04.2017р. по справі № 591/1230/17

за позовом ОСОБА_2

до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_2, звернулась до Зарічного районного суду Сумської області з позовом до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, в якому просила суд: визнати незаконними (протиправними) дії (відмову) вказаними у рішенні відповідача від 09.02.2017 року № 140098 у переведенні з пенсії за віком на пенсію у звязку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 та зобовязати відповідача провести переведення призначеної пенсії на загальних умовах на пенсію у звязку з втратою годувальника на підставі довідки прокуратури Сумської області від 31 січня 2017 року № 18-10 зн-17 в розмірі 60% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії з 02 лютого 2017 року, тобто з дати подання заяви до відповідача; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за подання вказаного позову в розмірі 640 грн.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 20 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено.

Зобовязано Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області провести переведення призначеної пенсії ОСОБА_2 на загальних умовах на пенсію у звязку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 на підставі довідки прокуратури Сумської області від 31 січня 2017 року № 18-10 зн-17 в розмірі 60% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії з 01.02.2017 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_2 640 грн. 00 коп., повернення судового збору.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20 квітня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції приписів п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", Закону України "Про прокуратуру", ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав та обставин викладених у апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.10.1963 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 16).

Згідно ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 № 1789-ХІІ ОСОБА_4 17 липня 1995 року призначено пенсію за вислугою років за посадою старшого прокурора відділу прокуратури Сумської області у розмірі 90 відсотків від суми (чинного) заробітку без обмежень її граничного розміру. З цього часу її чоловік ОСОБА_4 перебував на обліку у відповідача як пенсіонер органів прокуратури за вислугою років (а.с.17)

27.11. 2016 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 22).

Відповідно до довідки Прокуратури Сумської області від 31.01.2017 № 18-10 зн -17 ОСОБА_4 працював в прокуратурі Сумської області на посаді прокурора відділу. Заробітна плата з 01 грудня 2015 року складає : основний оклад 1996 грн., кл.чин 130 грн., вислуга років 637,80 грн., щомісячна премія на яку нараховуються страхові внески 4134, 64 грн. (а.с. 27).

З 01.09.1995 року позивач ОСОБА_2 отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, розмір пенсії складає 1484, 40 грн. (а.с. 25 ).

У звязку зі смертю чоловіка для реалізації права на пенсійне забезпечення 02.02.2017 року позивач звернулась до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з письмовою заявою про призначення їй, як вдові померлого ОСОБА_4 , пенсії на підставі ч.16 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру у звязку з втратою годувальника в розмірі 60 % від середньомісячного заробітку на одного члена сім'ї , починаючи стягнення з 02.02.2017 року (а.с.28). До заяви була додана довідка прокуратури Сумської області від 31.01.2017 № 18-10зп-17.

Листом у відповідь № 3616/05-20 від 16.02.2017 вона отримала копію рішення зазначеного управління № 140098 від 09.02.2017 про відмову у переході на пенсію у звязку з втратою годувальника з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213 з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України Про прокуратуру та ряду інших законів, а отже з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах , визначених цими законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються (а.с. 29-30).

Не погодившись з діями відповідача щодо відмови у переведенні на пенсію у звязку із втратою годувальника відповідно до Закону України Про прокуратуру, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пенсію у звязку з втратою годувальника відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 № 1789-ХІІ за померлого чоловіка ОСОБА_3 на підставі довідки прокуратури Сумської області від 31 січня 2017 року № 18-10 зн-17 в розмірі 60% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії з 01.02.2017 року.

Колегія суддів частково погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих визначалось ст. 501 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), відповідно до ч. 12 якої обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 13 статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ передбачено, що за пенсіонерами і членами їхніх сімей зберігаються пільги і гарантії соціального захисту, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ч. 16 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім'ї.

Згідно з ч. 17 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до п.п. 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV Про внесення змін до Закону України Про державну службу заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України Про державну службу, визначається в такому порядку: пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

При цьому, перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII Про прокуратуру, відповідно до пп.1 п. 3 розділу XII Прикінцеві положення якого норми Закону України від 05 листопада 1991 року № 1789-XII Про прокуратуру, які регулювали, зокрема, питання призначення пенсії на випадок втрати годувальника, втратили чинність.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури станом на час звернення позивача до пенсійного органу врегульовано ст. 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII Про прокуратуру.

Згідно з ч.19 ст.86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 року № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 р., пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім'ї. До непрацездатних членів сім'ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року, яким передбачено, що у разі неприйнятті до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрі України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Таким чином, Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 №213 не підлягає до застосування у даному випадку, оскільки спірні правовідносини врегульовані нормативним актом, який набрав чинності пізніше.

Частинами 2, 3 ст. 36 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачено, що непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно п.1.1 та п.1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації); заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Згідно з п.2.3 Порядку, до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000 року, а також, зокрема, документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, має такі документи); свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; довідка про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Абзац 1 ч.3 ст.45 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачає, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Пункт 2.8 Порядку передбачає, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Отже, відповідно до п.2.3 Порядку, особа, яка звертається про призначення (переведення) пенсії у зв'язку з втратою годувальника, окрім документів, що повинні бути наявні у пенсійній справі, повинна надати: довідку про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивач - ОСОБА_2, до заяви від 02.02.2017 року про призначення їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника долучила: копію свідоцтва про смерть чоловіка, копію трудової книжки ОСОБА_4, копію пенсійного посвідчення ОСОБА_4, довідку з місця проживання; копію свідоцтва про одруження; копію паспорт та ідентифікаційного коду; довідку прокуратури Сумської області від 31.01.2017 № 18-10 зп-17.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що позивач, як особа що досягла пенсійного віку, яка перебувала на утриманні померлого ОСОБА_4, має право на передбачену ч. 19 ст. 86 Закону України Про прокуратуру пенсію у зв'язку з втратою годувальника у розмірі 60% його середньомісячного заробітку.

Щодо позовних вимог про зобовязання відповідача виплачувати пенсію без обмеження її граничного розміру, колегія суддів зауважує на наступне.

Відповідно до ч. 15 ст. 86 Закон України Про Прокуратуру № 1697-VII у редакції, чинній з 01.01.2017 року встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Наведені положення є імперативними та встановлюють обмеження в розмірі виплачуваної особі пенсії, неконституційними не визнавались та були чинними в період з моменту призначення пенсії та до моменту розгляду справи.

За таких обставин, у відповідача відсутні правові підстави для призначення пенсії ОСОБА_2 з 01.02.2017 без обмеження її граничного розміру.

У відповідності до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Зарічного районного суду м. Суми від 20.04.2017р. по справі № 591/1230/17 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області задовольнити частково.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.04.2017р. по справі № 591/1230/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Зобовязати Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області провести переведення призначеної пенсії ОСОБА_2 на загальних умовах на пенсію у звязку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 на підставі довідки прокуратури Сумської області від 31 січня 2017 року № 18-10 зн-17 в розмірі 60% від суми заробітку за відповідною посадою пенсії починаючи з 01.02.2017 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст постанови виготовлений 12.06.2017 р.