Справа № 279/1478/17
Суддя: Шульга О. М.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1478/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р. 13 год.30 хв. м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., розглянувши в скороченому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області ( далі відповідач 1) , Державної фіскальної служби України (далі відповідач 2) про визнання дій протиправними та зобов"язання здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідачів щодо не призначення та не нарахування одноразової грошової допомоги у зв"язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов"язків в органах внутрішніх справ та зобов"язати відповідача 1 надати висновок відповідачу 2 про призначення одноразової грошової допомоги, а також зобов"язати відповідача 2 прийняти рішення про призначення та виплату вказаної допомоги в розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в період з 12.12.2005 року по 19.09.2016 року проходив службу в податковій міліції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області. 27.09.2016 року згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №514954 йому встановлено 3 групу інвалідності з ступінем втрати працездатності 35 % та вказано, що причина втрати професійної працездатності пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ. 01.11.2016 року він звернувся до відповідача 1 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги на яку отримав відмову, яка мотивована тим, що група інвалідності йому встановлена після втрати чинності Законом України "Про міліцію".

Відповідач 1 надав суду письмові заперечення в яких висловив позицію з приводу позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані сторонами докази є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в податковій міліції ГУ ДФС у Житомирській області з 12.12.2005 року по 19.09.2016 року.

З свідоцтва про хворобу № 32/15-і від 7.09.2016 року слідує про наявність у позивача захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а також про те, що він не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час .

Позивач звернувся з заявою до Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській області стосовно виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням третьої групи інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, однак отримав відмову, яка мотивована тим, що група інвалідності встановлена 21.09.2016 року, тобто після втрати чинності Законом України "Про міліцію", тому відсутня правова підстава для прийняття заяви та матеріалів для призначення виплати одноразової грошової допомоги.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію» (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 4, ст. 20 із наступними змінами). При цьому п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Статтею 23 Закону України «Про міліцію» (у редакції Закону України «Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» від 13.02.2015 № 208-VIII, який набрав чинності 12.03.2015 року) передбачалось, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Частиною 1 ст. 356 Податкового кодексу України встановлено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Отже , з матеріалів справи слідує, що відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу є те, що на момент встановлення інвалідності втратив чинність Закон України «Про міліцію».

З врахуванням вищенаведених норм Закону посилання відповідача на зазначену підставу є безпідставною, оскільки інвалідність позивачу встановлена внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, отже він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію". Документи, які були подані позивачем для призначення одноразової грошомовї допомоги повернуті без розгляду, що свідчить про те, що Державною фіскальною службою України будь-яке рішення за результатами розгляду заяви позивача не приймалось.

Вказані дії не грунтуються на вимогах чинного законодавства, тому є протиправними, що є підставою для задоволення позову в цій частині.

Вимоги позивача про зобов'язання Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській, Державної фіскальної служби України здійснити нарахування (розрахунок) та виплату одноразової грошової допомоги, у зв'язку з захворюванням отриманим під час виконання службових обов'язків, що привело до встановлення третьої групи інвалідності, суд вважає такими, що задоволенню не підлягають, оскільки повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції органів державної влади, в тому числі щодо проведення розрахунку та виплати допомоги проводитися за результатами розгляду матеріалів та прийнятого рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги (вмотивованого висновку) , в даному випадку Державною фіскальною службою України.

Суд не може підміняти державний орган, дії якого оскаржуються, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, а також давати вказівки, які б свідчили про вирішення питання, яке не належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень. Такий висновок суду відповідає правовій позиції викладеною в постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008, постанові Верховного Суду України від 18 березня 2014 року у справі №21-11а14.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Понесені судові витрати, відповідно до ст.94 КАС України", підлягають стягненню на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, в сумі по 160 гривнь з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 71, 94, 160-163, 183-2 КАС України, Законом України «Про міліцію» №565-ХІІ від 20.12.1990 року зі змінами, Законом України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 року, Постановою КМУ від 21.10.2015 року №850, Наказом МВС України від 11.01.2016 року №4,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Дії Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, Державної фіскальної служби України щодо повернення позивачу без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової визнати протиправними.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1, відповідно до статті ст. 23 Закону України «Про міліцію» (у редакції Закону України «Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» від 13.02.2015 № 208-VIII).

Зобов'язати Державну фіскальну службу України розглянути матеріали стосовно призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення згідно статті ст. 23 Закону України «Про міліцію» (у редакції Закону України «Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» від 13.02.2015 № 208-VIII).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області та з Державної фіскальної служби України за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі по 160 гривень з кожного .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :