Справа № 264/1640/17
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/1640/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Литвиненко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що вона перебуває на обліку в УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя та отримує пенсію за віком, в теперішній час не працює. Пенсія позивачу нараховується без доплати до прожиткового мінімуму. Позивач звернувся до УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя з заявою про отримання даних щодо проведення індексації пенсії та перевірку її нарахування. З отриманої відповіді позивач довідався про порушення відповідачем порядку проведення індексації пенсії. Неправомірна бездіяльність відповідача полягає в тому, що відповідач порушив порядок обчислення індексу споживчих цін, який використовується для проведення індексації грошових доходів населення, та розраховується методом наростаючого підсумку, що призвело до того, що позивач недоотримає значну частину пенсії у вигляді несплаченої індексації. Виходячи з базового місяця грудень 2013 року, який встановлено позивачу як місця підвищення пенсії з січня 2014 року почався розрахунок індексу споживчих цін, величина приросту якого на грудень 2014 року склала 18,9%. Відповідач за цей період проводив індексацію пенсії відповідно до вимог діючого законодавства, але з січня 2015 року по вересень 2015 року відповідач припинив проводити обчислення величини індексу споживчих цін наростаючим підсумком та зафіксував величину індексу на рівні 18,9% (що в грошовому вираженні складає 179,37 грн.), чим фактично позбавив позивача права на проведення індексації пенсії за відповідний період. У вересні 2015 року відповідач встановив базовий місяць, у зв'язку із підвищенням пенсії та зафіксував індексації. Фактично УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя не проводило обчислення індексу споживчих цін, так як при його обчисленні не були враховані індекси інфляції за 2015 рік. Тобто при виникненні підстав для проведення індексації за період з січня 2015 року по вересень 2015 року, інфляція, яка склала: січень - 103,1, лютий - 105,3, березень - 110,8, квітень - 114, травень - 102,2, червень - 100,4, липень - 99, серпень - 99,2, розрахунок величини приросту індексу споживчих цін не проводився, а правило накопичувального підсумку не застосовувалося, що є порушенням вимог законодавства. Своїми діями відповідач значно занизив суму індексації, яка розраховується у відсотковому відношенні від встановленої мінімальної пенсії за віком. У зв'язку з тим, що фіксована індексація є невід'ємною частиною пенсії позивача, то її заниження Управлінням ПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя веде до заниження пенсії позивача взагалі, що є порушенням його прав та є неприпустимим. На підставі викладеного позивач просив визнати неправомірною бездіяльність УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя щодо невиконання вимог законодавства при проведенні індексації пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», зобов'язати УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя провести позивачу перерахунок величини приросту індексу споживчих цін, яка використовується для проведення індексації грошових доходів населення виходячи із базового місяця грудень 2013 року та розрахунку індексу споживчих цін з січня 2014 року, включивши у розрахунок період з січня 2015 року по вересень 2015 року, при цьому розрахунок величини приросту індексу споживчих цін провести наростаючим підсумком з урахуванням розрахованої відповідачем величини приросту індексу споживчих цін за період з січня 2014 року по січень 2015 року, а також зобов'язати відповідача провести перерахунок суми фіксованої індексації позивачу, виходячи з базового місяця - вересень 2015 року використовуючи при розрахунку сум індексації перераховану величину приросту індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення, яку розраховано наростаючим підсумком з січня 2014 року по вересень 2015 року, нарахувати та виплатити позивачу недосплачену фіксовану індексацію з урахуванням фактично виплачених сум індексації пенсії з 06.10.2016 року та стягнути судовий збір на користь позивача в сумі 640 грн.

Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, в матеріалах справи маються заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, наполягала на відмові в їх задоволенні з підстав, викладених у поданих запереченнях на позовні вимоги.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснювалося.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 11, 161 КАС України, виходить з такого.

Відповідно до вимог статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя та отримує пенсію зі зниженням віку за Списком №1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не працює з 30.04.2010 року, що підтверджується записами в його трудовій книжці.

Позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про отримання даних щодо проведення індексації його пенсії.

Відповідач листом від 26 грудня 2016 року № 18093/02 повідомив позивача, що розмір його пенсії розрахований згідно з діючим законодавством на підставі документів пенсійної справи та пенсія проіндексована відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Базові місяці встановлено: в 2010 році - січень, березень, квітень, липень, жовтень, грудень, 2011 році - січень, квітень, 2012 році - березень, квітень, травень, липень, жовтень, грудень, 2013 році - січень, березень, грудень, 2015 році - вересень, в 2016 році - травень, грудень. Для подальшої індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів на населення» обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому пункту 1-1 Порядку (101 відсотка). Пенсії непрацюючих пенсіонерів індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Позивачу нараховувалась індексація пенсії з 01.05.2014 року в розмірі 28,47 грн., з 01.06.2014 року в розмірі 60,74 грн., з 01.07.2014 року - 98,70 грн., з 01.11.2014 року - 152,79 грн., з 01.12.2014 року - 179,36 грн. З 01.09.2015 року встановлена фіксована індексація. Розмір пенсії позивача з 01 грудня 2016 року складає 6665,21 грн., з них: 5794,49 грн. - розмір пенсії за віком (ст. 27 Закону); 461,39 грн. - доплата за понаднормативний стаж 37 років; 189,05 грн. - підвищення за ст. 42 ч.2 Закону з 01.03.2012 року; 51,18 грн. - підвищення по ст. 42 Закону з 01.03.2013 року; 69,10 грн. - фіксована індексація; 100,00 грн. - підвищення по Постанові №327 від 23.04.2012 року.

Позивач вважає, що внаслідок бездіяльності відповідача щодо не проведення позивачу індексації пенсії у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та не обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком, виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, значно зменшено пенсію позивача, що суперечить чинному законодавству.

Суд не погоджується з доводами позивача, вважає їх необґрунтованим та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи з урахуванням наступного.

Спірним у справі є протиправність (правомірність) дій пенсійного органу щодо визначення фіксованої суми індексації в заниженому розмірі та протиправність (правомірність) бездіяльності щодо необчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком і, як наслідок, зобов'язання провести нарахування та виплату сум індексації в належному розмірі.

Оцінюючи спірні відносини, суд виходить з того, що відповідно до статті 2 Закону України від 03липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1282-ХІІ індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (в редакції закону з 01 січня 2016 року 103 відсотка). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться з наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до частини 6 статті 5 Закону № 1282-ХІІ (зі змінами, внесеними Законом від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, редакція діє з 01 січня 2015 року), проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

З метою реалізації вказаного Закону Кабінетом Міністрів України постановою від 17 березня 2003 року № 1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку).

Пунктом 4 Порядку визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Пенсії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Частина 6 статті 5 Закону № 1282-ХІІ кореспондується з останнім абзацом пункту 6 Порядку.

З огляду на викладене, суд зазначає, що пенсія, яку отримує позивач, є об'єктом індексації, яка має нараховуватись щомісячно, за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив встановлений поріг індексації, у частині, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Проте, аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що реалізація права на проведення індексації доходів населення поставлена в залежність від фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII(далі Закон № 80-VIII) передбачено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік, а норми і положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік.

До прийняття постанови Кабінету Міністрів України про особливий порядок індексації грошових доходів населення при проведенні індексації пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) в 2015 році застосовуються коефіцієнти, які були встановлені для індексації у грудні 2014 року.

Отже з 01.01.2015 року проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключно у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України. Обмеження на проведення нарахування та виплату індексації мають застосовуватись управлінням у чіткій відповідності із розмірами бюджетних асигнувань, оскільки такі норми є чинними та не скасовані в установленому законом порядку.

Таким чином, діючими нормами п.9 Перехідних положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2015 року №67 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2015 рік» унеможливлюється індексація грошових доходів населення, зокрема, пенсій у 2015 році.

Рішенням від 26.12.2011 року №20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Бюджет Пенсійного фонду України щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України. Виключно Законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Конституцією України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2016 року № 190 затверджений бюджет Пенсійного фонду України на 2016 рік, яким не передбачено видатки на проведення індексації грошових доходів населення, що унеможливило проведення управлінням Пенсійного фонду індексації пенсії позивача з 01 грудня 2016 року та виключає протиправну бездіяльність пенсійного органу.

Отже, проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключно у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України. Діючі на сьогоднішній час обмеження на проведення нарахування та виплату індексації мають застосовуватися управлінням у чіткій відповідності із розмірами бюджетних асигнувань, оскільки такі норми є чинними та не скасовані в установленому законом порядку.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078, який застосовується з 01 грудня 2015 року, проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач при проведенні індексації пенсії позивача діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 11, 17, 70, 72, 88, 94, 99, 158-163, 167, 183-2, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів від дня отримання її копії.

Суддя: Н. В. Литвиненко