Справа № 803/420/17
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5827/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Богаченка С. І.,
суддів - Рибачука А. І., Старунського Д. М.,
з участю секретаря судового засідання Андрушківа І. Я.,
представника позивача Олейник І. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року у справі №803/420/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ" до Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
21 березня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ" (далі ТзОВ "Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ") звернулося в суд з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати компенсації фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, за період з жовтня 2015 року по грудень 2015 року в розмірі 1 137 465, 30 грн та зобов`язати відповідача виплатити зазначену суму компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
В обґрунтування позовних вимог зазначило, що ним належним чином було подано відповідачу інформацію про фактичні витрати на виплату компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, за період з жовтня 2015 року по грудень 2015 року, однак, відповідач протиправно відмовив у виплаті вказаної компенсації у зв`язку із закінченням бюджетного 2015 року та відсутністю у бюджеті 2016 року програми на виплату компенсації.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області подало апеляційну скаргу на неї, в якій просило постанову суду першої інстанції скасувати.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що бюджетні зобов`язання та платежі здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, тому відсутність у Державному бюджеті України на 2016 рік бюджетної програми на такі цілі унеможливило здійснення виплат компенсації за період з жовтня 2015 року по грудень 2015 року; що позивачем порушено порядок подання звітності щодо фактичних витрат на виплату компенсації середнього заробітку працівникам, призваних на військову службу.
Представник позивача в судовому засіданні заперечила проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просила відмовити в її задоволенні.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що протягом жовтня-грудня 2015 року ТзОВ «Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ» здійснено нарахування та виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період у розмірі 1 137 465, 30 грн.
01 грудня 2016 року позивачем надіслано на адресу відповідача з метою отримання компенсації виплачених коштів звіти про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятим на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, а також працівникам, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом, за період з жовтня 2015 року по грудень 2015 року, згідно з якими загальна сума нарахованої середньої заробітної плати становить 1 093 723,62 грн, в тому числі за жовтень 2015 року - 38 005,60 грн; за листопад 2015 року - 393 379,40 грн; за грудень 2015 року - 662 338,62 грн.
Крім того, 13 січня 2017 року ТзОВ «Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ» на адресу Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації надіслало звіт про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період за листопад 2015 року, згідно з яким загальна сума нарахованої середньої заробітної плати становить 43741,68 грн.
Листами від 26 грудня 2016 року № 3785/02-38 та від 03 лютого 2017 року № 309/02-38 Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації відмовило позивачу у здійсненні компенсації за вказані вище періоди, оскільки згідно з пунктом 1 статті 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період 2015 року закінчився 31 грудня цього ж року, а Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928 не передбачено бюджетної програми на виплату компенсації підприємствам у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що відсутність відповідних бюджетних асигнувань не позбавляє позивача права на відшкодування виплаченого середнього заробітку працівникам, які призвані на військову службу за період з жовтня 2015 року по грудень 2015 року.
Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України «Про освіту».
Частинами третьою, четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України передбачено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За працівниками, які були призвані під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом, але не більше ніж на строк укладеного контракту, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ, який набрав чинності із 01 січня 2016 року, частини третю та четверту статті 119 Кодексу законів про працю України викладено в такій редакції: «За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
За працівниками, які були призвані під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом, але не більше ніж на строк укладеного контракту, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року №105 затверджено Порядок виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок), який визначає механізм виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою 2501350 «Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період».
Пунктами 3, 4 цього Порядку (в редакції, чинній до 12 листопада 2015 року) передбачено, що бюджетні кошти спрямовуються підприємствам, установам, організаціям на компенсацію витрат на виплату середнього заробітку працівникам, які працювали на таких підприємствах, в установах, організаціях на час призову на військову службу, не більше одного року. Для виплати компенсації підприємство, установа або організація подає щомісяця до 15 числа органу соціального захисту населення звіт про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 1, погоджений районним (міським) військовим комісаріатом, який здійснював призов працівника на військову службу, в частині підтвердження призову та проходження військової служби, для подання до 19 числа їх копій, а також зведених звітів про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 2 структурним підрозділам соціального захисту населення. Структурні підрозділи соціального захисту населення щомісяця до 23 числа подають відомості про загальний обсяг фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 3 Мінсоцполітики для спрямування їм бюджетних коштів, що спрямовуються органам соціального захисту населення для перерахування підприємствам, установам, організаціям.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 2015 року № 911 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 105, які набрали чинності із 12 листопада 2015 року, зокрема, пункти 3,4 викладено в такій редакції: «Бюджетні кошти спрямовуються підприємствам, установам, організаціям на компенсацію витрат на виплату середнього заробітку працівникам, які працювали на таких підприємствах, в установах, організаціях на час призову на військову службу. Працівникам, призваним на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, компенсація з бюджету середнього заробітку здійснюється на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації. Працівникам, які були призвані під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу за контрактом, компенсація з бюджету середнього заробітку здійснюється не більше ніж на строк укладеного контракту. Для отримання компенсації з бюджету середнього заробітку підприємства, установи та організації подають щомісяця до 15 числа органові соціального захисту населення звіти про фактичні витрати на виплату компенсації з бюджету середнього заробітку працівникам за формою згідно з додатком 1, погоджені районним (міським) військовим комісаріатом або військовою частиною, що здійснювали призов працівників на військову службу, в частині підтвердження призову та проходження військової служби, для подання до 19 числа структурному підрозділу соціального захисту населення копій зазначених звітів, а також зведеного звіту про фактичні витрати на виплату компенсації з бюджету середнього заробітку працівникам за формою згідно з додатком 2. Структурні підрозділи соціального захисту населення щомісяця до 23 числа подають відомості про загальний обсяг фактичних витрат на виплату компенсації з бюджету середнього заробітку працівникам згідно з додатком 3 Мінсоцполітики для спрямування їм бюджетних коштів, що спрямовуються органам соціального захисту населення для перерахування підприємствам, установам, організаціям».
Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що до 31 грудня 2015 року підприємства, установи, організації мають право на отримання компенсації витрат на виплату середнього заробітку вказаній категорії працівників, обов`язковою передумовою для отримання якої є надання органам соціального захисту у встановлений строк відповідних звітів, погоджених районним (міським) військовим комісаріатом або військовою частиною.
Як видно з матеріалів справи, позивачем було подано відповідачу звіти про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, погоджені військовим комісаром, за період з жовтня 2015 року по грудень 2015 року.
Посилання відповідача на відсутність бюджетної програми у 2016 році, яка б передбачала витрати на компенсацію підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, як на неможливість здійснення такої, до уваги судом не беруться, оскільки бюджетною програмою було передбачено витрати на компенсацію виплаченого підприємствами, установами, організаціями середнього заробітку вказаній категорії працівників за відповідний період.
Крім того, згідно з додатком №3 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» передбачено код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 2501350 - компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період за період 2014-2015 роки, згідно з якою на відповідні видатки виділено 233,1 млн грн.
Що стосується недотримання позивачем строків подання звітів, визначених Порядком, суд звертає увагу на те, що вказана обставина зумовлена несвоєчасним затвердження звітів військовим комісаром. Разом з тим, згідно з нормами вказаного Порядку несвоєчасність подання звітності не визначено як підставу для невиплати компенсації.
З огляду на здійснення позивачем витрат щодо нарахування та виплати середнього заробітку працівникам, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, за період з жовтня 2015 року по грудень 2015 року, які підлягають відшкодуванню відповідачем, та подання ним відповідних звітів, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ :
Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області залишити без задоволення.
Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року у справі № 803/420/17 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. І. Богаченко
судді А. І. Рибачук
Д.М. Старунський
Повний текст судового рішення виготовлено 13 червня 2017 року.