Справа № 500/3600/16-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року м. Київ К/800/36950/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Горбатюка С.А., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Ізмаїльської міської ради на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ізмаїльської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначив, що оскаржуване рішення від 08 липня 2016 року № 988-VII «Про скасування рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-VI від 31 грудня 2014 року» є протиправним, оскільки органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення, ОСОБА_1 та треті особи заперечували проти скасування цього рішення. При цьому, рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-VI від 31 грудня 2014 року вичерпало свою дію фактом його виконання (детальний план території виготовлено більш ніж півроку тому).

Позивач та його представник неодноразово змінювали та збільшували позовні вимоги, згідно останньої заяви про уточнення та збільшення розміру заявлених позивних вимог позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Ізмаїльської міської ради № 988-УП від 08 липня 2016 року «Про скасування рішення Ізмаїльської міської ради № 4757- VI від 31 грудня 2014 року»;

- визнати протиправною бездіяльність Ізмаїльської міської ради щодо відсутності розгляду та затвердження у встановленому статтею 19 Закону України «Про регулювання, містобудівної діяльності» порядку Детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах вулиць Радянської міліції, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл, розробленого Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-УІ від 31 грудня 2014 року та рішення виконкому Ізмаїльської міської ради № 101 від 16 лютого 2015 року;

- визнати протиправними дії Ізмаїльської міської ради, щодо надання неналежної форми відповіді на заяву ОСОБА_1 від 13 травня 2016 року;

- зобов'язати Ізмаїльську міську раду повторно розглянути на черговому пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 від 13 травня 2016 року про затвердження Детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах вулиць Радянської міліції, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл, розробленого Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-УІ від 31 грудня 2014 року та рішення виконкому Ізмаїльської міської ради № 101 від 16 лютого 2015 року.

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області постановою від 11 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року, позовні вимоги задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення Ізмаїльської міської ради № 988-VII від 08 липня 2016 року «Про скасування рішення Ізмаїльської міської ради № 4757- VI від 31 грудня 2014 року».

Визнав протиправною бездіяльність Ізмаїльської міської ради щодо відсутності розгляду та затвердження у встановленому статтею 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядку Детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах вулиць Радянської міліції, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл, розробленого Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» на підставі рішення Ізмаїльської міської ради №4757-VI від 31 грудня 2014 року та рішення виконкому Ізмаїльської міської ради №101 від 16 лютого 2015 року.

Визнав протиправними дії Ізмаїльської міської ради щодо надання неналежної форми відповіді на заяву ОСОБА_1 від 13 травня 2016 року.

Зобов'язав Ізмаїльську міську раду повторно розглянути на черговому пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 від 13 травня 2016 року про затвердження Детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах вулиць Радянської міліції, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл, розробленого Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-VI від 31 грудня 2014 року та рішення виконкому Ізмаїльської міської ради № 101 від 16 лютого 2015 року.

У своїй касаційній скарзі Ізмаїльська міська рада, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати прийняті ними судові рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача у запереченнях вказує на необґрунтованість касаційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Касаційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанції, вважає їх правильними та таким, що відповідають вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Як встановлено судами попередніх інстанцій, що з 26 червня 2014 року на підставі договору дарування позивач є власником земельної ділянки площею 0, 0143 га. за адресою: м. Ізмаїл, вул. Радянської міліції, 4.

Згідно із п. 3 вищезазначеного договору цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11 липня 2013 року ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,0871 га. за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 18 квітня 2015 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11 липня 2013 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0, 087 га. за адресою: АДРЕСА_2 цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

04 грудня 2014 року позивач та треті особи звернулися до Ізмаїльського міського голови із заявою про внесення змін в Генеральний План міста Ізмаїл з метою можливості будівництва багатоповерхового будинку на належних їм на праві власності земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

31 грудня 2014 року Ізмаїльська міська рада прийняла рішення № 4757-VI «Про розроблення проекту детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах вулиць Радянської міліції, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл», яким доручила виконавчому комітету Ізмаїльської міської ради розроблення проекту детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах вулиць Радянської міліції. Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл.

16 лютого 2015 року виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради прийняв рішення № 101 «Про організацію розроблення проекту детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах Радянської міліції, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл», яким визначив розробником проекту детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах вулиць Радянської міліції, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл Мале підприємство «Проекти. Вишукування. Комерція».

17 серпня 2015 року рішенням № 620 від 17 серпня 2015 року виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради було затверджено завдання на проектування на розроблення проекту детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах вулиць Радянської міліції, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл.

Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» було розроблено Детальний план територій із встановленням меж паркової зони в межах вулиць Радянської міліції, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл.

09 грудня 2015 року на засіданні архітектурно - містобудівної ради при Управлінні містобудівництва і архітектури Ізмаїльської міської ради було узгоджено розроблений Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» проект детального плану, також рекомендовано винести даний проект на затвердження Ізмаїльської міської ради згідно вимог статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини восьмої статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.

Як встановлено судами попередніх інстанцій і ці обставини підтверджуються матеріалами справи, з грудня 2015 року і до моменту розгляду справи Ізмаїльська міська рада Одеської області не розглянула питання затвердження детального плану, порушивши 30 денний строк передбачений частиною восьмою статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Так, 13 травня 2016 року позивач разом з третіми особами звернувся до Ізмаїльського міського голови із заявою про винесення на розгляд найближчої сесії Ізмаїльської міської ради питання затвердження Детального плану території із встановленням меж паркової зони в рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-VI від 31 грудня 2014 року та рішення виконкому Ізмаїльської міської ради №101 від 16 лютого 2015 року.

Листом в.о. міського голови - першого заступника міського голови Абашева Р.А. № Ко-759 від 13 червня 2016 року, було повідомлено заявників, що виконком Ізмаїльської міської ради направив листа до розробника Генерального плану міста Ізмаїла - ДП УДНДІПМ «Діпромісто» про надання ґрунтовної інформації з метою виконання положень статей 17, 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Тобто, за заявою позивача та третіх осіб від 13 травня 2016 року Ізмаїльською міською радою відповідне рішення на пленарному засіданні не приймалося.

Пунктом 42 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Відповідно до частин першої та другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Таким чином, відповідно до вказаних норм вирішення питання щодо затвердження містобудівної документації Законом України «Про місцеве самоврядування» віднесено до виконавчої компетенції сільських, селищних та міських рад і повинно вирішуватись на пленарному засіданні сесії.

Порядок розгляду та прийняття відповідного рішення компетентним органом необхідно здійснювати у відповідності з Законом України «Про місцеве самоврядування» з прийняттям відповідного рішення про задоволення або про відмову у задоволенні заяви позивача.

Даючи правову оцінку вищевикладеному, колегія суддів вважає, що Ізмаїльською міською радою порушено процедуру розгляду заяви ОСОБА_1 від 13 травня 2016 року, оскільки на пленарному засіданні відповідне рішення за заявою не приймалося, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність Ізмаїльської міської ради, щодо не розгляду та не затвердження у встановленому статтею 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядку Детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах вулиць Радянської міліції, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл, розробленого Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-VI від 31 грудня 2014 року та рішення виконкому Ізмаїльської міської ради №101 від 16 лютого 2015 року та щодо визнання протиправними дії Ізмаїльської міської ради, шляхом надання неналежної форми відповіді на заяву ОСОБА_1 від 13 травня 2016 року і зобов'язання Ізмаїльську міську раду повторно розглянути на черговому пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 від 13 травня 2016 року про затвердження Детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах вулиць радянської міліції, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл, розробленого Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-VI від 31 грудня 2014 року та рішення виконкому Ізмаїльської міської ради №101 від 16 лютого 2015 року підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог стосовно неправомірності рішення Ізмаїльської міської ради № 988-УП від 08 липня 2016 року1 «Про скасування рішення Ізмаїльської міської ради №4757- VI від 31 грудня 2014 року», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною десятою статті 59 цього Закону також встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Конституційний Суд України у рішенні від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 визначив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому Конституційний Суд України у мотивувальній частині вказаного рішення відзначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-VI «Про розроблення проекту детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах вулиць Радянської міліції, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл» є ненормативним правовим актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання (детальний план території розроблено Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» і 09 грудня 2015 року на засіданні архітектурно - містобудівної ради при Управлінні містобудівництва и архітектури Ізмаїльської міської ради було рекомендовано винести даний проект на затвердження Ізмаїльської міської ради), у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що міська рада не мала права та повноважень самостійно скасовувати своє рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що рішення Ізмаїльської міської ради № 988-VII від 08 липня 2016 року «Про скасування рішення Ізмаїльської міської ради № 4757- VI від 31 грудня 2014 року» є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів також погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що для повного захисту прав позивача до задоволення підлягають його позовні вимоги в частині зобов'язання Ізмаїльської міської ради повторно розглянути на черговому пленарному засіданні заяву позивача від 13 травня 2016 року про затвердження Детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах вулиць Радянської міліції Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл, розробленого Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-VI від 31 грудня 2014 року та рішення виконкому Ізмаїльської міської ради №101 від 16 лютого 2015 року.

Враховуючи наведені обставини справи Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області прийшов цілком правильного і законного висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Одеський апеляційний адміністративний суд, який переглянув постанову суду першої інстанції, прийшов до аналогічних висновків і обґрунтовано залишив її без змін.

Заявлені у касаційній скарзі Ізмаїльської міської ради доводи та заперечення висновки судів попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 222-224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Ізмаїльської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді С.А. Горбатюк

Т.Г. Стрелець