Справа № 569/15248/16-а
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2017 р. м. Київ К/800/9812/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Калашнікової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 (надалі також - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (надалі - відповідач, Управління), у якому просив:

визнати дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії протиправними;

зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату різниці пенсії за вислугу років із врахуванням грошового забезпечення у сумі 662 781,29 грн. починаючи з жовтня 2015 року.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії з 23 жовтня 2015 року за вислугу років з врахуванням її розміру з сум відповідно до довідки від 29 грудня 2016 року № 5/1652 .

Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу, починаючи з 23 жовтня 2015 року із врахуванням сум відповідно до довідки від 29 грудня 2016 року №5/1652.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року рішення першої інстанції скасовано, прийнято нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення апеляційної інстанції, залишивши в силі постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2016 року.

Управлінням надіслано заперечення на касаційну скаргу, в яких воно просило скаргу залишити без задоволення, а рішення апеляційної інстанції - без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Відповідно до частини другої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Таким чином, колегія суддів Вищого адміністративного суду України здійснює перегляд оскаржуваного рішення в межах касаційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року у справі № 2а/1770/1468/2012 адміністративній позов ОСОБА_2 задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано Свідоцтво про хворобу Військово-лікарської комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області відносно ОСОБА_2 від 16 вересня 2011 року № 522;

визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області від 29 грудня 2011 року № 272 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (з постановленням на військовий облік) за пунктом 64 "б" (через хворобу) підполковника міліції ОСОБА_2, який перебуває у розпорядженні УМВС по посаді начальника Управління ДАІ УМВС;

визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області від 6 лютого 2012 року № 27 о/с про внесення часткових змін до наказу УМВС від 29 грудня 2011 року №272 о/с у частині звільнення з органів внутрішніх справ підполковника міліції ОСОБА_2, який перебував у розпорядженні УМВС за посадою начальника Управління ДАІ УМВС, яким встановлено дату звільнення 6 лютого 2012 року;

поновлено підполковника міліції ОСОБА_2 в органах внутрішніх справ у розпорядженні УМВС України в Рівненській області по посаді начальника Управління ДАІ УМВС.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 в органах внутрішніх справ.

21 жовтня 2015 року наказом керівника УМВС України в Рівненській області № 330 о/с "По особовому складу" позивача поновлено в органах внутрішніх справ у розпорядження УМВС України в Рівненській області по посаді начальника Управління ДАІ УМВС, на виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року (справа № 2а/1770/1468/2012).

22 жовтня 2015 року наказом керівника УМВС України в Рівненській області № 332 о/с ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ.

З 23 жовтня 2015 року позивачу Управлінням призначено пенсію за вислугу років як звільненому в запас у розмірі 62% сум грошового забезпечення (з врахуванням 24 років вислуги).

При обчисленні пенсії відповідачем враховувалось грошове забезпечення на момент звільнення зі служби, встановлене грошовим атестатом УДАІ УМВС України в Рівненській області від 22 жовтня 2015 року в розмірі 1998,00 грн. (посадовий оклад - 1350 грн., оклад за звання - 130 грн., надбавка за вислугу років 35% - 518 грн.).

Розмір пенсії встановлено 62 % від зазначеної суми грошового забезпечення - 1238,76 грн. (1998,00 грн.*62%).

Із довідки № 5/1652 від 29 грудня 2016 року про доходи позивача, вбачається, що на підставі виконавчих листів № 1 та № 2 по адміністративній справі № 817/3215/15 Рівненського окружного адміністративного суду з УДАІ УМВС України в Рівненській області у березні-квітні 2016 року на користь ОСОБА_2 стягнуто:

грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 6 лютого 2012 року по 22 жовтня 2015 року у розмірі 424181,87 грн.;

одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 20133, 00 грн.;

суму середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні за період з 22 жовтня 2015 року по 27 жовтня 2015 року у розмірі 11689,92 грн.;

компенсацію за невикористану відпустку за 2012 рік та 2015 рік в розмірі 28507,44 грн.

7 липня 2016 року відповідачем було отримано довідку № 35/9-110 від 5 липня 2016 року про місячні додаткові види грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці підряд перед звільненням, стягнуті ГУДКСУ в Рівненській області у березні-квітні 2016 року на виконання рішення суду.

Згідно з даної довідки Управлінням проведено перерахунок пенсії позивача з 1 серпня 2016 року із наступного грошового забезпечення: посадовий оклад - 1350 грн., оклад за звання - 130 грн., надбавка за вислугу років 35% - 518 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 7527,85 грн. (за виконання особливо важливих завдань - 1002,28 грн., за роботу в умовах режимних обмежень - 202,50 грн., премія - 6322,97 грн.).

Загальна сума грошового забезпечення 9525,85 грн.

Розмір пенсії встановлено 62 % від зазначеної суми грошового забезпечення, що становить - 5906,03 грн. (9525,85 грн.*62%).

Не погодившись із даним перерахунком пенсії, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку, що оскільки позивачу була виплачена в 2016 році загальна сума видів грошового забезпечення відповідно до довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Рівненській області від 29 грудня 2016 року №5/1652 в розмірі 484512,23 грн. (з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), а тому є підстави для здійснення перерахунку пенсії та виплату пенсії за вислугу років позивачу, починаючи з 23 жовтня 2015 року із врахуванням сум відповідно до довідки від 29 грудня 2016 року № 5/1652.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення першої інстанції, вказав на правомірність дій Управління, оскільки ОСОБА_2 призначено пенсію та проведено її перерахунок з урахуванням основних видів грошового забезпечення: відповідного окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням на підставі документів наданих ліквідаційною комісією УМВС України в Рівненській області.

Також колегія суддів апеляційної інстанції зазначила, що зобов'язуючи Управління здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі довідки № 5/1652 від 29 грудня 2016 року, не враховано те, що ні позивач, ні ліквідаційна комісія УМВС України в Рівненській області із даною довідкою не зверталися до Управління для проведення позивачу перерахунку пенсії та з даного приводу відповідачем ніяких рішень не приймалось.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується із висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, перерахунок пенсії Управління здійснило позивачу з 1 серпня 2016 року, однак сама пенсія була призначена ОСОБА_2 23 жовтня 2015 року.

Суд апеляційної інстанції у своєму рішенні зазначив як одну із підстав для скасування постанови суду першої інстанції те, що ні позивач, ні ліквідаційна комісія УМВС України в Рівненській області із довідкою від 29 грудня 2016 року № 5/1652 не звертались до відповідача для проведення ОСОБА_2 перерахунку пенсії, а Управління, в свою чергу, не приймало жодних рішень із даного приводу.

Однак, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач звертався до Управління із заявою від 26 вересня 2016 року, в якій просив виплатити йому різницю безпідставно не нарахованої і невиплаченої пенсії з жовтня 2015 року по серпень 2016 року в сумі 44114,73.

У свою чергу, відповідачем була надана відповідь від 25 жовтня 2016 року ОСОБА_2, в якій Управління повідомило про відсутність підстав для перерахунку пенсії з більш раннього терміну. Саме дана відповідь стала підставою для звернення позивача до суду із позовною заявою про оскарження дій відповідача, а не рішення.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон України від 9 квітня 1992 pоку № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закон № 2262-XII, в редакції від 18 жовтня 2016 року, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до листа Голови ліквідаційної комісії Управління Державтоінспекції № 35/9-146 від 8 грудня 2016 року, за отримані позивачем з 1 жовтня 2013 року по 1 листопада 2016 року кошти, що були списані з рахунків УДАІ на користь ОСОБА_2 згідно з рішенням суду, були утримані податок з доходу фізичних осіб та єдиний соціальний внесок.

Відповідно до частини другої статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Отже, усі розрахунки із позивачем при звільненні необхідно було здійснити 23 жовтня 2015 року, а тому їх невчасна виплата жодним чином не може впливати на право позивача на пенсію із врахуванням даних виплат.

Також колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на необґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції щодо неправомірності зобов'язання Управління здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до довідки від 29 грудня 2016 року № 5/1652 з огляду на наступне

Суд апеляційної інстанції вказав, що відображені в довідці суми охоплюють період вимушеного прогулу з 6 лютого 2012 року по 22 жовтня 2015 року, тобто 44 місяці, в той час як до уваги повинні братися додаткові види грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці перед звільненням, які вже були включені в обрахунок пенсії позивача.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2016 року зобов'язано відповідача здійснити перерахунок із врахуванням сум відповідно до довідки від 29 грудня 2016 року № 5/1652, а сам перерахунок та включення відповідних сум - це дискреційні повноваження Управління.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправності відмови Управління у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 23 жовтня 2015 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції помилково скасував постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2016 року, зазначивши про відповідність до норм діючого законодавства призначення Управлінням пенсії позивачу.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 222, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року скасувати.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2016 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: