Справа № 805/1476/17-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 р. Справа №805/1476/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алябєва І.Г., при секретарі судового засідання Филиппенко М.С.,

за участі представників:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 управління

Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області, Покровського відділу поліції ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа Атестаційна комісія № 5 ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області, Покровського відділу поліції ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа Атестаційна комісія № 5 ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області, у якому просив:

- визнати протиправним рішення ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області в частині включення ОСОБА_4 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню;

- визнати протиправними дії ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області щодо проведення атестування ОСОБА_4;

- визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії № 5 ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області, викладене в протоколі від 01 лютого 2017 року № 3;

- визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області від 10 березня 2017 року № 124 о/с в частині звільнення ОСОБА_4 через службову невідповідність;

- поновити ОСОБА_4 на службі на посаді інспектора Авдіївського відділення поліції Покровського відділу поліції ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області;

- стягнути з ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_4 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу;

- стягнути з ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_4 суму моральної шкоди у розмірі 10 000,00 гривень.

В обґрунтування позову зазначає, що з 2007 року працює в органах внутрішніх справ, з 26 серпня 2016 року був прийнятий до Авдіївського відділу поліції Покровського відділу поліції ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області. Вважає рішення апеляційної комісії, викладене в протоколі від 01 лютого 2017 року № 3 протиправним, оскільки жодним нормативно-правовим актом не передбачено підстав для проведення масової атестації поліцейських всього відділу поліції.

Зазначив, що рішення атестаційної комісії не містить фактів невідповідності ОСОБА_4 займаній посаді, при прийнятті рішення не враховано професійну та спеціальну підготовку. Просив задовольнити позов.

Через відділ діловодства та документообігу від ГУ НП в Донецькій області надійшли заперечення, у яких Відповідач зазначає, що ОСОБА_4 відповідно до законодавства обґрунтовано підлягав атестуванню як поліцейський, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню. Наголошує, що рішення атестаційної комісії приймалось на підставі всебічного вивчення результатів тестування , оцінок з професійної і фізичної підготовки, рівня теоретичних знань та професійних якостей, а тому, приймаючи рішення про звільнення Позивача через службову невідповідність, посадові особи ГУ НП у Донецькій області діяли на підставі та у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Просили відмовити у задоволенні позову.

Позивач та його представник у судове засідання зявилися, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання зявився, заперечував проти задоволення позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_4 починаючи з 2007 року працює в органах внутрішніх справ.

З 26 серпня 2016 року по 13 березня 2017 року позивач проходив службу у Авдіївському відділені поліції Покровського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області на посаді інспектора.

26 листопада 2016 року наказом ГУ НП в Донецькій області № 1945 Про призначення атестування поліцейських ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього і кваліфікаційного рівнів, визначення відповідності посадам, а також перспектив службової карєри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність було призначено атестування поліцейських ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області з 05 грудня 2016 року.

Відповідно до наказу ГУ НП в Донецькій області від 28 листопада 2016 року № 1949 Про призначення атестування поліцейських ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області затверджений список поліцейських структурних підрозділів, відділів (відділень) поліції ГУ НП в Донецькій області, які підлягають атестуванню.

Старший лейтенант поліції ОСОБА_4 включений до списку поліцейських Авдіївського відділення поліції Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області як особа, яка відповідає займаній посаді та підлягає призначенню на вищу посаду.

За результатами проведеного атестування складено атестаційний лист, у якому також міститься позитивна оцінка Позивача з боку його безпосереднього керівника «займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду».

Разом з тим, згідно з висновком атестаційної комісії займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, також вказані результати загального тестування 26 балів та професійного тестування 26 балів.

У додатках до протоколу № 3 атестаційної комісії № 5 ГУ НП в Донецькій області від 01 лютого 2017 року відображені 7 питань, які були задані у ході співбесіди Позивачу, на які надані відповіді.

10 березня 2017 року наказом ГУ НП в Донецькій області № 124 о/с Позивача звільнено зі служби з поліції на підставі висновку атестаційної комісії № 5 від 01 лютого 2017 року, з 13 березня 2017 року.

Здійснивши оцінку обставин справи, надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Спірні відносини врегульовані Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII Про Національну поліцію (далі Закон № 580), Законом України від 12 січня 2012 року № 4312-ІV (далі Закон № 4312), Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465 (далі Інструкція № 1465).

Відповідно до частини четвертої статті 52 Закону № 580 комплектуванню в порядку просування по службі посад молодшого, середнього та вищого складу поліції, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті, за рішенням керівника, уповноваженого призначати на такі посади, може передувати або проведення конкурсу, або проведення атестації.

Статтею 57 цього ж Закону передбачено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Такий порядок установлений Інструкцією № 1465, пунктом 1 якої передбачено, що ця Інструкція, розроблена відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", визначає порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі - органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

З наведених норм вбачається, що законодавцем визначено чіткі підстави та мету проведення атестування поліцейських.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що підстави для проведення атестації не відповідали положенням статті 57 Закону № 580.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач був внесений до списку поліцейських Авдіївського відділення поліції Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області як особа, яка відповідає займаній посаді та підлягає призначенню на вищу посаду. Така підстава відповідає вимогам статті 57 Закону № 580.

Водночас, суд зазначає про наявність додаткових правил проведення атестування працівників в Україні, які установлені Законом № 4312.

Положення статті 12 цього Закону є загальними (базовими) щодо регулювання відносин із атестування працівників, не суперечать положенням Закону № 580, а тому поширюються на відносини з атестування поліцейських.

Аналогічна правова позиція викладена у висновках Вищого адміністративного суду України, що містяться в Аналізі судової практики оскарження рішень атестаційних комісій органів (закладів, установ) Національної поліції України про звільнення працівників поліції внаслідок непроходження ними атестації, що затверджений постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року № 11 Про судову практику оскарження рішень атестаційних комісій органів (закладів, установ) Національної поліції України про звільнення працівників поліції внаслідок непроходження ними атестації.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 1 Закону № 4312 атестація працівників це процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Цією ж статтею установлено, що працівник - фізична особа, яка працює за трудовим договором (контрактом) на підприємстві, в установі та організації незалежно від форми власності та виду діяльності або у фізичної особи, яка відповідно до законодавства використовує найману працю.

За правилами абзацу другого частини першої статті 12 Закону № 4312 атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Як вбачається з матеріалів справи, посада, яку Позивач займав на момент проведення атестації інспектор Авдіївського відділу поліції Покровського відділу поліції ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області.

На вказану посаду позивач призначений наказом ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області від 26 серпня 2016 року № 286 о/с, а до цього обіймав посаду інспектора батальйону дорожньо-патрульної служби ГУ НП в Донецькій області.

Атестація, проходження якої оскаржує Позивач, проведена в період з грудня 2016 року по лютий 2017 року.

Таким чином, з моменту призначення позивача до проведення атестації пройшло менше року. Це означає, що Позивач, в силу положень Закону № 4312, не підлягав атестації, а її призначення є незаконним.

Враховуючи викладений висновок про незаконність призначення та проведення атестації, суд не вбачає підстав для дослідження та надання оцінки висновкам атестаційної комісії, оскільки такі висновки зроблені без достатньої правової підстави, і також є незаконними.

Тому цей позов в частині: визнання протиправним рішення ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області в частині включення ОСОБА_4 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню; визнання протиправними дії ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області щодо проведення атестування ОСОБА_4; визнання протиправним та скасування рішення Атестаційної комісії № 5 ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області, викладене в протоколі від 01 лютого 2017 року № 3; визнання протиправним та скасування наказу ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області від 10 березня 2017 року № 124 о/с в частині звільнення ОСОБА_4 через службову невідповідність; поновлення ОСОБА_4 на службі на посаді інспектора Авдіївського відділення поліції Покровського відділу поліції ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області та стягнення з ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_4 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_4 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу суд зазначає наступне.

11 листопада 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Згідно з частини другої даної постанови, виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 6 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 260 від 06 квітня 2016 року (набрав чинності у травні 2016 року), поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Згідно пункту 9 вказаного Порядку при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Таким чином, зі змісту постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», наказу Міністерства внутрішніх справ України № 260 від 06 квітня 2016 року «Про затвердження порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Відповідно до позиції зазначеній у постанові Верховного Суду України від 14 січня 2014 року справа № 21-395а13 суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Відповідно до п. 4 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення», Закону України «Про Національну поліцію», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно довідки ГУ НП в Донецькій області від 31 травня 2017 року грошове забезпечення позивача, відповідно до пункту 6 розділу ІІІ наказу МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, становить 4 800,00 гривень, у т.ч. посадовий оклад - 2 400,00 гривень, оклад за спеціальне звання 1 600,00 гривень, надбавка за вислугу років 800,00 гривень.

Таким чином, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу позивача складає 2 941,94 (19 календарних днів березня 2017 року) + 4800,00 (30 календарних днів квітня 2017 року) + 4 800,00 (31 календарний день травня 2017 року) + 160,00 (1 календарний день червня 2017 року) = 12 701,94 гривень.

Таким чином, сума середнього заробітку з моменту звільнення та до моменту прийняття у справі судового рішення, яка підлягає стягненню на користь позивача становить 12 701,94 гривень.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_4 суми моральної шкоди у розмірі 10 000,00 гривень суд дійшов висновку про відмову у задоволені цих вимог.

Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У відповідності до Постанови Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Крім цього, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5 - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено - в чому саме полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають три складові частини, за наявності яких і настає відповідальність, а саме: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт наявності моральної шкоди, спричиненої позивачу внаслідок звільнення його з посади за невідповідністю займаній посаді, відповідно, позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 8 - 11, 94, 158-163, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення коштів задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області, затверджене наказом ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області від 28 листопада 2016 року № 1949, в частині включення ОСОБА_4 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області щодо проведення атестування ОСОБА_4.

Визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії № 5 ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області, викладене в протоколі від 01 лютого 2017 року № 3.

Визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області від 10 березня 2017 року № 124 о/с в частині звільнення ОСОБА_4 через службову невідповідність.

Поновити ОСОБА_4 на службі на посаді інспектора Авдіївського відділення поліції Покровського відділу поліції ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області.

Стягнути з ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_4 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 12 701 (дванадцять тисяч сімсот одну) гривню 94 копійки.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанова, в частині поновлення на роботі та виплати суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць підлягає негайному виконанню, в іншій частині постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили ухвалою за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Аляб'єв І.Г.