Справа № 826/19206/16
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
08 червня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Шурка О.І.,
суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,
при секретарі Дуденкові О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу командира військової частини-польова пошта № НОМЕР_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини-польова пошта № НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі Міноборони, відповідач 1), тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини польова пошта № НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі відповідач 2), в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України в особі командира військової частини польова пошта № НОМЕР_1 , яка полягає у невиконанні положень абзацу 6 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі - Порядок) та зобов`язання командира зазначеної військової частини подати на розгляд Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореної при Міністерстві оборони України довідку за формою згідно з додатком 1 та документами, що зазначені у пункті 4 Порядку, які є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність командира військової частини польова пошта № НОМЕР_1 , яка полягає у невиконанні ним положень пункту 6 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413; зобов`язано командира військової частини польова пошта № НОМЕР_1 подати на розгляд комісії довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, для вирішення питання щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням командиром військової частини-польова пошта № НОМЕР_1 подана апеляційна скарга.
В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції і залишити позов без розгляду по причині його подачі після закінчення строку звернення до адміністративного суду або прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 12 серпня 2015 року ОСОБА_1 уклав з Міністерством оборони України в особі: командира військової частини польова пошта № 2492 Військово-Морських Сил Збройних Сил України контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України (далі - Контракт).
29 червня 2016 року полковником ОСОБА_2 до командира військової частини польова пошта № НОМЕР_1 було подано рапорт з проханням дати вказівку про надання довідки про безпосередню участь в АТО, військовослужбовців, які брали безпосередню участь в зоні проведення АТО в період 20 серпня 2015 року по 23 березня 2016 року, зокрема і старшому солдату ОСОБА_1 .
Разом з тим, тво командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 надано відповідь за № 1986 від 30.06.2016 року щодо неможливості надання зазначеним у рапорті військовослужбовцям належно оформленої довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції.
Не погоджуючись з наведеним, ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до суду.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що бездіяльність командира військової частини польова пошта № НОМЕР_1 є протиправною.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 N413 затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (далі по тексту - Порядок) (діюча редакція на момент виникнення спірних правовідносин від 20.08.2014).
Згідно з пунктом 2 Порядку (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Пунктом 4 Порядку визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).
Відповідно до пункту 6 Порядку для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками установ, закладів подаються на розгляд комісії у місячний строк після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу чи призначення їх на відповідні посади.
Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання.
Апелянт зазначає про те, що положення Порядку надають право позивачу звернутись безпосередньо до комісії, утвореної у Міністерстві оборони України із необхідними документами для надання Позивачу статусу учасника бойових дій.
Колегія суддів вважає, що зазначені посилання є необґрунтованими, адже відповідно до п. 8 Положення у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії чи керівником підприємства, установи, організації до міжвідомчої комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особа може самостійно звернутися до таких комісій, проте, це право позивача, а не його обов`язок, на відміну від законодавчо закріпленого обов`язку начальника військової частини подати відповідні документи позивача до комісії.
Що стосується доводів апелянта в частині подання позову після закінчення строків для звернення до адміністративного суду, установлених законом, то колегія суддів зауважує наступне.
Так, суд першої інстанції зазначив, що з 30 червня 2016 року обчислюється строк звернення до суду за захистом порушених прав позивача. Разом з тим, у даному випадку позивач звернувся до суду з позовом про оскарження бездіяльності відповідача - суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії на виконання "Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення", тобто зазначений спір не є таким, що пов`язаний з проходженням публічної служби. При вирішенні питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду, суд приходить до висновку, що для захисту прав позивача при розгляді спору, пов`язаного з наданням статусу учасника бойових дій, встановлюється шестимісячний строк звернення до суду, який не пропущений позивачем з огляду на день подання позову - 06.12.2016 року. У зв`язку з вищенаведеним, у суду відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.
Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вирішення питання щодо надання довідки та інших підтверджуючих документів, які засвідчують факт перебування та участь особи в антитерористичній операції не відноситься до вступу, проходження чи звільнення з публічної служби, а тому строк звернення позивача до суду складає шість місяців та який останнім не пропущено.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд
Апеляційну скаргу командира військової частини-польова пошта № НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2017 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 13.06.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.