Справа № 802/937/17-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

. Вінниця

12 червня 2017 р. Справа № 802/937/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н. Л.,

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці

клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1

до конкурсної комісії 1 з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад держслужбовців у Національному антикорупційному бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - директор Національного антикорупційного бюро України Ситник Артем Сергійович

про визнання неправомірними дій та рішення, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до конкурсної комісії 1 з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад держслужбовців у Національному антикорупційному бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - директор Національного антикорупційного бюро України Ситник Артем Сергійович про визнання неправомірними дій та рішення, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії .

Одним із пунктів прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено клопотання про забезпечення адміністративного позову.

В судовому засіданні позивача підтримав клопотання про забезпечення позову та просив його задовольнити.

Представник відповідача, представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, уповноваженого представника до суду не направили, хоча судом було здійснено усіх необхідних заходів з метою належного повідомлення про дату час та місце розгляду справи.

Частиною 1 статті 117 КАС України, визначено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч.3 ст.117 КАС України, суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Разом з тим, ч.4 зазначеної статті передбачено, що адміністративний позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до вимог ст. 117 КАС України підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття заходів забезпечення позову, необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому, очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому, інститут забезпечення адміністративного позову згідно ст.ст. 3, 117 КАС України повинен відповідати завданню адміністративного судочинства забезпечувати захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових, чи службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Проте, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Позивач зазначив, що керуючись ч. ч. 1, 4 ст. 117 КАСУ, з метою забезпечення позову необхідно зупинити дію оскаржуваного рішення (Протокол засідання конкурсної комісії з проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців у Національному антикорупційному бюро України від 02.06.2017 року №47) та зобов'язати директора Національного антикорупційного бюро України не призначати на вакантні посади детектив Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України кандидатів, яких конкурсна комісія рекомендувала для призначення, на підставі Протоколу засідання конкурсної комісії з проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців у Національному антикорупційному бюро України від 02.06.2017 року №47, до ухвалення рішення в даній адміністративній справі.

Відповідно до частини 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або неможливість захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів чи необхідність докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення, як підстава для забезпечення адміністративного позову, полягає в тому, що на момент подання такого позову у позивача наявні обґрунтовані підстави, підтверджені належними та допустимими доказами, вважати можливим настання юридичних фактів, які призведуть до порушення його прав та законних інтересів.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення адміністративного позову з вказаних підстав, суд повинен оцінити обґрунтованість доводів позивача та дослідити: наявність зв'язку між заявленими заходами забезпечення позову та предметом позову; ймовірність порушення або ускладнення захисту прав, свобод та інтересів позивача у разі невжиття заходів забезпечення позову; відсутність порушення прав, свобод та інтересів третіх осіб у зв'язку із вжиттям заходів забезпечення позову.

Дослідивши позовні матеріали, суд встановив, що в обґрунтування клопотання про забезпечення адміністративного позову не надано жодних доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

В матеріалах справи також відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім цього, як слідує із позовної заяви, публічно-правовий спір між сторонами існує щодо визнання голосування за результатами проведення співбесід та рішення (Протокол від 02.06.2017 року №47) конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад державних службовців у Національному антикорупційному бюро України незаконним, прийнятим необґрунтовано, недобросовісно, упереджено, з порушенням принципу рівності перед законом. Також в позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить зобов'язати директора Національного антикорупційного бюро України не призначати на вакантні посади детектив Головного підрозділу Детективів Національного антикорупційного бюро України кандидатів, яких конкурсна комісія рекомендувала для призначення, на підставі Протоколу засідання конкурсної комісії з проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців у Національному антикорупційному бюро України від 02.06.2017 року №47. Зобов'язати директора Національного антикорупційного бюро України у найближчий час (визначений судом) створити конкурсну комісію з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад державних службовців у Національному антикорупційному бюро України у новому складі та повторно провести співбесіди з кандидатами, допущеними до співбесіди і визначити переможців конкурсу з дотриманням умов законності.

Правомірність та оцінка дій та рішення, скасування рішення та зобов'язання до вчинення дій підлягають з'ясуванню під час розгляду справи по суті, де судом і буде надана оцінка заявленим позовним вимогам за результатами розгляду справи.

Поряд із цим, при вирішенні питання про забезпечення позову суду необхідно враховувати співмірність заходів забезпечення адміністративного позову фактичним обставинам у даній справі та змісту заявлених позовних вимог. Тобто, заходи забезпечення адміністративного позову мають бути спрямовані на збалансування інтересів сторін до завершення судового розгляду справи.

Однак, на даний час питання щодо кола осіб, відносно яких прийняте у справі рішення може вплинути на права, обов'язки та інтереси є відкритим, а оскільки такі обставини входять в предмет судового доказування при розгляді справи по суті, а доводи заявленого клопотання їх не містять, тому висновки позивача належно не підтверджені.

Як вже зазначалось вище, положення ст. 117 КАС України передбачають, що обов'язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтоване клопотання сторони, в тому рахунку, із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Суд зазначає, що позивач не навів доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В даному ж випадку, позивачем не доведено у встановленому законом порядку факту існування обставин, вказаних у частині 1 статті 117 КАС України, що є необхідним для застосування відповідних заходів забезпечення позову.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд приходить до висновку, що подане позивачем клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 72, 117, 118, 165, 254 КАС України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Копія вірна Суддя:

Секретар: