Справа № П/811/65/17
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року справа № П/811/65/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Притули К.М.

за участю секретаря: Потєхіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв'язку в м. Кропивницькому справу за позовом Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро - Кіровоград" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення - рішення, -

в с т а н о в и в:

Обласне комунальне виробниче підприємство "Дніпро - Кіровоград" звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення - рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що предметом камеральної перевірки є лише правильність складання податкових декларацій, а своєчасність сплати усіх передбачених Податковим кодексом податків і зборів повинна перевірятися під час проведення документальних перевірок у порядку визначеному ст.ст.77, 78 Податкового кодексу України. Також позивач вказує на порушення відповідачем строків проведення камеральних перевірок.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив в задоволені позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

13 грудня 2016 року посадовою особою Спеціалізованої ДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові МГУ ДФС проведено камеральну перевірку Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" з питань дотримання вимог п.50.1 ст.50, п.57.1 та п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України щодо сплати узгоджених сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість , за результатами якої складено акт №18/28-10-50-12-13/03346822 від 13.12.2016 р., висновками якого встановлено порушення термінів сплати узгоджених сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість (а.с.8-14).

При цьому, згідно зі змістом акту перевірки, встановлено, що перевірці підлягала податкова звітність з податку на вартість, натомість податковим органом фактично було перевірено порядок визначення податкових зобов'язань та повнота їх нарахування.

На підставі акта перевірки Спеціалізованою ДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові МГУ ДФС винесено:

- податкове повідомлення-рішення № від 23.12.2016 р., яким позивачу нараховано штраф у розмірі 837331,17 грн. (а.с.15).

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, в редакції, діючій на момент виникнення спірних правовідносин, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком (п. 76.1 ст. 76 ПК України).

Під час перевірки з'ясовується питання порушення терміну подання звітності, правильність визначення об'єкта оподаткування та нарахованого грошового зобов'язання з ПДВ, а також несвоєчасної сплати визначеного платником податку грошового зобов'язання.

Відповідно до п.200.10 ст.200 ПК України камеральні перевірки податкової звітності з ПДВ платників податку проводяться протягом 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку подання звітної податкової декларації до органу ДПС.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що зазначена норма стосуються перевірки правомірності визначення платником податків задекларованої суми бюджетного відшкодування і не поширюється на випадки проведення податковим органом камеральної перевірки з інших питань, що пов'язані зі сплатою податку на додану вартість, в тому числі з питань дотримання правил сплати (перерахування) узгоджених грошових зобов'язань з цього виду податків.

З огляду на викладене та враховуючи те, що ПК України не визначає конкретних строків проведення камеральної перевірки податкової звітності (окрім п.200.10 ст.200 ПК України, який не підлягає застосуванню до спірних правовідносин), суд приходить до висновку, що відповідна перевірка може бути проведена в межах загальних строків давності, передбачених ст.102 ПК України для визначення контролюючим органом суми грошових зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведено камеральну перевірку позивача з питань дотримання строків сплати самостійно визначених грошових зобов'язань з податку на додану вартість за період:

- податкова декларація з податку на додану вартість за лютий 2016 року (вх. № від 21.03.2016 року) (граничний строк сплати 30.03.2016р.) - сплата 28.09.2016 року, 29.09.2016 року, 30.09.2016р., 26.10.2016р. та 27.10.2016року (а.с.10);

- податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2016 року (вх. № від 20.04.2016 року) (граничний строк сплати 30.04.2016р.) - сплата 27.10.2016року, 28.10.2016р., 31.10.2016р., 04.11.2016 року та 25.11.2016року (а.с.11);

- податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2016 року (вх. № від 19.08.2016 року) (граничний строк сплати 30.08.2016р.) - сплата 29.11.2016 року та 30.11.2016 року (а.с.12);

- податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2016 року (вх. № від 20.09.2016 року) (граничний строк сплати 20.09.2016р.) - сплата 30.11.2016 року (а.с.12).

Таким чином, при проведенні вказаної перевірки податковий орган діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ПК України.

Відповідно до вимог ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст.126 ПК України передбачено застосування санкцій за несвоєчасну сплату згодженого податкового зобов'язання, а саме: у випадку якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Перевіркою встановлено, що ОКВП "Дніпро-Кіровоград" порушено вимоги п.57.1 ст.57 ПК України щодо граничного строку сплати сум самостійно визначених грошових зобов'язань, відповідно до декларацій з податку на додану вартість, в якій позивачем по цій справі самостійно було задекларовано податкові зобов'язання на загальну суму 4186655,85 грн. (а.с.16).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач мав право проводити камеральну перевірку щодо своєчасності сплати позивачем податку на додану вартість.

Суд також звертає увагу на те, що ОКВП «Дніпро-Кіровоград» не заперечує проти порушення ним граничних строків сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 4186655,85 грн., що й стало підставою для прийняття рішення щодо накладення штрафних санкцій.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає що відповідачем доведено факт порушення ОКВП "Дніпро-Кіровоград" вимог податкового законодавства, оскільки такий підтверджено дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2016 року, яким Обласному комунальному виробничому підприємству "Дніпро-Кіровоград" нараховано штраф у розмірі 837 331,17 грн. - є безпідставними і в їх задоволенні необхідно відмовити.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже з огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що підприємством не доведено на підставі належних та допустимих доказів неправомірності прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати присудженню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 162, 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволені позовних вимог Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро - Кіровоград" - відмовити.

Постанова відповідно до ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду К.М. Притула