Справа № 691/219/17
Суддя: Синиця Л. П.
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/219/17
провадження № 2-а/691/28/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Шевченко Т.М.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залу суду м. Городище Черкаської області, матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_2 до Городищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

встановив:

позивач, керуючись ч.1 ст.58 Конституції України, Законами України №3732-ХІІ від 16.12.1993 «Про державну службу», №4050-УІ від 17.11.2011, ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пунктом 6 Порядку та умов визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №426 від 19.06.2016, та враховуючи інформаційний лист Вищого адміністративного суду України від 05.07.2011, Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини від 08.04.2016 №3244/12.0.1/21-16 «Щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України», ст. ст. 18, 104, 106, 110, 122, 256 КАС України, звернулася до суду з вимогою: про визнання протиправною бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області щодо неприйняття рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити з 01.12.2017 року відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (в редакції що діяла на момент підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішення Кабінету Міністрів України - постанова КМУ від 09.12.2015 №1013, яка набрала чинності 15.12.2015 та застосовується з 01.12.2015), до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії), до підпункту 2 пункту 6 Порядку та умов визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.062013 №426 (в редакції, що діяла на момент підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішення Кабінету Міністрів України) перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 86 відсотків заробітної плати, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та довідки Державної фінансової інспекції в Черкаській області від 01.07.2016 №23-11/30-56 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії працюючим державним службовцям, затверджену постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 №15-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.09.2013 за №1661/24193, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 86 відсотків, провести нарахування та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат (1); звернення постанови до негайного виконання в порядку ст.256 КАС України у межах суми платежу за один місяць (2); стягнення на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 640грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (3).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, що наведені у позові, уточнивши щодо часу перерахунку з 01.12.2015 року, та вказує, що про порушення свого права на перерахунок пенсії дізналася в червні-липні 2016 року, та отримавши довідку про заробіток планувала звернутися до Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області в липні-серпні 2016 року, з наступним зверненням до суду з позовом, так як за практикою, яка склалася в районі, пенсіонерам державної служби відмовляли в такому перерахунку, однак за станом здоров'я цього зробити не могла, хворіла, та лише в січні 2017 року звернулася до відповідача, а згодом до суду з даним позовом. Представник позивача позовні вимоги не визнав, подав заперечення, з посиланням на те, що відмова здійснити перерахунок пенсії ґрунтується на діючому законодавстві, винесена в межах повноважень, у передбачений спосіб, та не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку позивач отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих прав та/або позбавлення її права на соціальний захист. 28.12.2014 року Верховна Рада України ухвалила Закон України №76-УІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів (набрав чинності з 01.01.2015р.), яким, зокрема, внесено зміни до статті 37-1 Закону від 16.12.1993 №3723-ХІІ. Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» не передбачає підвищення заробітної плати державних службовців, лише збільшуються на 25% посадові оклади за рахунок зменшення складових заробітної плати (індексації, надбавок, доплат, премій). З 01.05.2016 року вступив в дію Закон України від 10.12.2015 року №889-УІІ «Про державну службу», стаття 37-1 втратила чинність, та проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону від 16.12.1993 №3723-ХІІ, не передбачає взагалі. Крім того, виходячи з пояснень позивача, пропущено строк звернення до суду, що визначений ст.99 КАС України, питання про його поновлення позивач не ставить, поважності причин не доводить, що є підставою для застосування строків, та залишення позовних вимог без розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши доводи позовної заяви, заперечення на позов, та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

За нормами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожному гарантується в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Розв'язуючи спірні правовідносини, суд враховує положення ч.1, ч.3 ст.99, ст.100, п.9 ч.1 ст.155 КАС України, за нормами яких, адміністративний позов може бут подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів осіб встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї документів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Вбачається, за змістом адміністративного позову, позивач просила здійснити перерахунок пенсії з 01.02.2017 року, а в судовому засіданні збільшуючи позовні вимоги клопотала про здійснення перерахунку пенсії з 01.12.2015 року, з повідомленням того, що про порушення права на перерахунок пенсії дізналася не з часу отримання відмови, а з червня-липня 2016 року.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості - ст.71 ч.1, ст.11 ч.1 КАС України.

Отже, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

За матеріалами провадження вбачається, ОСОБА_2, позивачу по справі з 14.03.2011 року призначено пенсію по інвалідності відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 року №3732-ХІІ «Про державну службу» в розмірі 86% суми її заробітної плати.

У зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2015р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативних актів», якою збільшено посадові оклади державним службовцям, ОСОБА_2, позивач у справі, 31.01.2017 року звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, відповідача у справі, з заявою про перерахунок пенсії, надавши для перерахунку довідку про заробітну плату, що видана Державною фінансовою інспекцією в Черкаській області №23-11/30-56 від 01.07.2016 року.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про перерахунок пенсії, Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області відмовило в перерахунку пенсії, та не погоджуючись з цим, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд звертає увагу на те, що Пенсійний фонд України діє у відповідності до «Положення про Пенсійний фонду України», яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року №280 і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальними органами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року №988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», прийнято рішення, в тому числі, про злиття Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, Управління Пенсійного фонду України в Корсунь - Шевченківському районі Черкаської області, Управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області, з утворенням Городищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, та на виконання, 30.03.2017 року зареєстровано юридичну особу - Городищенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області.

Отже, за вимогами позивача має відповідати Городищенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області, що знайшло своє відображення в ухвалі суду від 09.06.2017 року про заміну відповідача.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

За норами ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, до 01 січня 2015 року передбачалось здійснення перерахунку пенсії.

Порядок та умови визначення розміру заробітної плати для перерахунку пенсій державним службовцям визначались постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», та пункт 4 передбачав, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсій визначалась виходячи з заробітної плати працюючих державним службовців за тими ж посадами. Згідно п.5 даної постанови, перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-УІІ, яким передбачено певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців, в т.ч. втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців, та правовідносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням державних службовців стали іншими.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», до постанови КМУ №865 внесено зміни, виключено пункт 4, пункт 5, та викладено в новій редакції.

Враховуючи приписи ст.90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

На час звернення позивача до Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, у січня 2017 року, з заявою про перерахунок пенсії, та до суду з адміністративним позовом в лютому 2017 року, діяли норми Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-УІІ, які не передбачали перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Отже, у спірних правовідносинах пенсійний орган здійснював свої повноваження в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України.

За нормами п.9 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

В судовому засіданні, позивач не ставить питання про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, та відповідно поновлення. Представник відповідача наполягає на застосуванні строків звернення до суду.

Приймаючи рішення, суд бере до уваги вищенаведене, та вважає, що у задоволені адміністративного позову слід відмовити, з огляду на матеріальні та процесуальні норми Закону.

Керуючись ст. 22, ч.1 ст.58 Конституції України, Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31.05.2000 року, постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», ст. ст. 6, 7, 11, 17, 18, 23, 71, 72, 94, 99, 100, 159, 161, 163, 185 КАС України, суд, -

постановив:

у задоволені позовної заяви ОСОБА_2 до Городищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду, через Городищенський районний суд Черкаської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя Л. П. Синиця