Справа № 2-а/1570/8729/11
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2012-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2012 р.Справа № 2-а/1570/8729/11

Категорія:12.3Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Бойка А.В., Яковлєва О.В.,

за участю секретаря Родіонова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційні скарги Державної митної служби України, Південної митниці Державної митної служби України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Південної митниці Державної митної служби України, Державного казначейства України про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2011р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної митної служби України, Південної митниці Державної митної служби України, Державного казначейства України про визнання неправомірним та скасування наказу Державної митної служби України №2269-к від 14.10.2011р. в частині припинення перебування його на державній службі в митних органах України; поновлення на посаді інспектора відділу митного оформлення №3 поста «Одеса-порт»Південної митниці; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказ №2269-к від 14.10.2011р. в частині припинення перебування його на державній службі є незаконним та таким, що прийнятий з порушенням чинного законодавства, оскільки норми Положення про порядок здійснення контролю за доставкою вантажів у митниці були дотриманні ним у повному обсязі. Зазначив, що ним повністю виконана процедура контролю за оформленням товару, який переміщувався на адресу підприємства, розташованого у м. Запоріжжі протягом серпня-жовтня 2011р. через митний кордон України у зоні діяльності Південної митниці.

Представник відповідачів проти позову заперечив, зазначивши, що за результатами проведеного службового розслідування встановлено, що протягом 2011р. через митний кордон України в зоні діяльності Південної митниці на адресу підприємства ТОВ «Мідек», розташованого в м.Запоріжжі, переміщено 11 контейнерів, в яких, згідно з наданими до митного контролю та митного оформлення документами, переміщувався товар «Additional material»(«додатковий матеріал»); у відповідності до електронного журналу обліку контейнерів в зазначених контейнерах містився товар «вапно негашене». Після перевірки наданих експедитором документів, необхідних для здійснення митних процедур, митницею було прийнято рішення про направлення товару до Запорізької митниці на адресу одержувача, однак 06.10.2011р. працівниками митної варти Південної митниці під час проведення переогляду зазначених контейнерів встановлено, що в них знаходився товар «мішки поліпропіленові». Митні процедури щодо вказаного товару здійснював ОСОБА_1, яким обрано форму та обсяг митного контролю, не достатні для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи, зокрема, не здійснено перевірки товаросупровідних та митних документів. Вказане свідчить про неналежне виконання позивачем своїх службових обовязків, що є порушенням Присяги державних службовців та, у відповідності до ст.30 Закону України «Про державну службу», є самостійною підставою для припинення державної служби.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2011р. позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Південна митниця Державної митної служби України та Державна митна служба України подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 залишити без задоволення. В своїх скаргах апелянти зазначають, що суд, при винесенні постанови, неповно та поверхово дослідив обставини, які мають значення для справи, а викладені в постанові висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

З матеріалів справи вбачається, що з 2000р. ОСОБА_1 проходив службу в органах державної митної служби. Наказом Державної митної служби України №2269-к від 14.10.2011р. «Про припинення перебування на державній службі»з 17.10.2011р. припинено перебування інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Одеса-порт»ОСОБА_1 на державній службі в митних органах України за порушення Присяги державних службовців, відповідно до ст.17, п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну службу».

В наказі №2269-к від 14.10.2011р. зазначено, що позивачем порушено вимоги пунктів 4.13 та 4.14 Положення про порядок здійснення контролю за доставкою вантажів у митниці призначення, затв. наказом Держмитслужби України №771 від 08.12.1998р., в частині нездійснення належним чином перевірки товаросупровідних та митних документів. Зокрема, вказується, що відповідно до наказу Південної митниці №1017 від 06.10.2011р. було проведено службове розслідування, під час якого встановлено, що протягом 2011р. через митний кордон України у зоні діяльності Південної митниці на адресу підприємства, розташованого у м. Запоріжжі було переміщено 11 контейнерів, в яких згідно з наданими до митного контролю та митного оформлення документами переміщувався товар «Additional material»(«додатковий матеріал»). Згідно з електронним журналом обліку контейнерів в контейнерах містився товар «вапно негашене». Зокрема, 02.10.2011р. та 04.10.2011р. до пункту пропуску «Одеський морський торгівельний порт»на теплоходах «CSAV JURA»та «CMA CGM MUSSET»надійшли 4 контейнери із товарами «Additional material». З метою вирішення питання про пропуск контейнерів до митниці призначення 04.10.2011р. та 05.10.2011р. експедитором до митного поста «Одеса-порт» були надані наряди №0431, №0432 і №0434 на товар «вапно негашене». Після перевірки наданих документів, старшим інспектором відділу митного оформлення №3 митного поста «Одеса-порт»і інспектором відділу митного оформлення №3 митного поста «Одеса-порт»наряди були завізовані та надані експедитору. Після надання експедитором документів, необхідних для здійснення митних процедур, товар, що знаходився в вищевказаних контейнерах було направлено до Запорізької митниці на адресу одержувача. 06.10.2011р. співробітниками митної варти Південної митниці проведено переогляд вказаних контейнерів, за результатами якого встановлено, що в них заходиться товар «мішки поліпропіленові»у кількості 864 000 шт. Протягом серпня-жовтня 2011р. на адресу того ж одержувача через митний кордон України у зоні діяльності Південної митниці було переміщено ще 7 контейнерів, в яких згідно з коносаментами, наданими посадовим особам Південної митниці для здійснення митних процедур, знаходився товар «Additional material». Однак, посадовими особами Південної митниці (зокрема в ОСОБА_1І.), які здійснювали митні процедури щодо вказаного товару, в порушення вимог нормативно-правових актів, було обрано форму та обсяг митного контролю, не достатні для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи, що свідчить про несумлінне виконання ними своїх службових обовязків.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 та скасовуючи наказ Державної митної служби України №2269-к від 14.10.2011р. «Про припинення перебування на державній службі»суд першої інстанції прийшов до висновку, що звільнення позивача грубо порушує його права та вимоги Дисциплінарного статуту для посадових осіб митних органів, оскільки проведеним службовим розслідуванням не в повній мірі встановлені факт правопорушення, причини та умови, що сприяли його вчиненню, ступінь вини та розмір заподіяної шкоди і, як наслідок, не встановлено у передбаченому законом порядку факту порушення позивачем службової дисципліни. Колегія суддів погоджується з таким висновком Одеського окружного адміністративного суду.

Правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обовязки визначаються Конституцією України, Митним Кодексом України, Дисциплінарним Статутом, а в частині, що не регламентується цими законами, Законом України «Про державну службу», а також КЗпП України, посилання на який міститься у Законі України «Про державну службу».

Дисциплінарний статут визначає суть службової дисципліни, права та обов'язки посадових осіб митної служби України, яким присвоєно спеціальні звання, у тому числі керівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, щодо забезпечення та додержання дисципліни, а також види та порядок застосування заохочень і дисциплінарних стягнень.

Пунктом 4 Статуту передбачені обовязки посадової особи митної служби, у тому числі обовязок додержуватись Конституції України, Митного кодексу України, цього Статуту та інших законів України та обовязок додержуватись порядку та умов проходження служби в митних органах, не допускати вчинків, не сумісних із статусом посадової особи митної служби.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну службу»громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу, якою присягаються суворо дотримуватися Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінного виконувати свої обовязки.

Згідно з Положенням про порядок здійснення контролю за доставкою вантажів у митниці призначення, затв. наказом Держмитслужби України №771 від 08.12.1998р., митне оформлення товарів, що ввозяться в Україну, здійснюється у митниці за місцем державної реєстрації або проживання, за місцезнаходженням юридичної або фізичної особи, на адресу якої ввозяться товари. Альтернативою митному оформленню товарів у митниці призначення є здійснення повного митного оформлення товарів безпосередньо у прикордонній митниці зі сплатою належних платежів та дотримання положень чинного законодавства у частині сертифікації продукції, а також застосування заходів нетарифного регулювання, ветеринарного, фіто санітарного, екологічного контролю тощо. Митниця відправлення дає дозвіл на переміщення через митний кордон товарів, що ввозяться в Україну, тільки за умови позитивного результату перевірки посадовою особою пункту пропуску наявності в ЄАІС Держмитслужби України відповідного ПП та відповідності характеру та кількості вантажу і відомостей, зазначених в товаросупровідних документах на переміщувані товари, відомостям, зазначеним в електронній копії ПП. Посадова особа митниці відправлення в межах своїх повноважень перевіряє наявність у товаросупровідних документах запису про дату і номер оформленого ПП; робить оперативний запит до ЄАІС Держмитслужби України за номером ПП та перевіряє наявність у ЄАІС Держмитслужби України електронної копії цього ПП; перевіряє відповідність поданих до митного оформлення товаросупровідних документів та вантажу відомостям, зазначеним в електронній копії ПП. По отриманні підтвердження з ЄАІС Держмитслужби України про наявність ПП та за відсутності зауважень посадова особа митниці відправлення заповнює контрольну мітку ПП шляхом внесення до електронної копії ПП відомостей про транспортний засіб; перевізника; переміщувані товари; вид та реквізити всіх наявних товаротранспортних та товаросупровідних документів та товари; ідентифікаційні ознаки митного забезпечення, наявного на вантажному відсіку транспортного засобу чи вантажному місці або накладеному на нього; серію, номер та сторінки книжки міжнародного перевезення у разі перевезеня товарів на умовах Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки міжнародного дорожнього перевезення 1975р.; дату і час перетину кордону; визначений митницею відправлення строк доставки товарів у митницю призначення; номер службового посвідчення посадової особи митниці відправлення, що здійснювала митне оформлення цього вантажу; номер особистої номерної печатки посадової особи митниці відправлення, що здійснювала митне оформлення цього вантажу. (п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.11, 4.13, 4.14 Положення)

Судом першої інстанції, що не спростовано в суді апеляційної інстанції, встановлено, що з метою вирішення питання про допуск контейнерів 16.09.2011р. експедитором підприємства ТОВ «Альтаіс СВ»до митного поста «Одеса-порт»був наданий наряд №0424 на товар «Additional material», який у перекладі у всіх товаросупровідних документах, в тому числі і в ПП зазначався як «вапно негашене». Відповідність товару наявним товаросупровідним документам було перевірено підрозділом аналізу попередньої інформації згідно наказу Державної митної служби України №1127 від 01.10.2010р. «Про прискорення митних процедур в народних пунктах пропуску через державний кордон України для морського (річного) і поромного сполучення, які розташовані в зоні діяльності Південної митниці». При цьому в контейнері, оформлення якого здійснював ОСОБА_1, фактично знаходився товар «вапно негашене», а не «мішки поліпропіленові», що відповідає товаросупровідним документам. Товар був доставлений до місця призначення та пройшов повне митне оформлення. Переклад же назви товару був здійснений не позивачем, а робітниками фірми-експедитора, так як в службові обовязки ОСОБА_1, як інспектора митного оформлення, не входить перекладати або звіряти вірність перекладу назви товару.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача, що інформація про назву товару, визначена у наданих товаросупровідних документах експедитором та інформація, яка містилася у електронній копії ПП відповідала дійсності згідно запиту до ЄАІС Держмитслужби України, який здійснений ним як того вимагає п.4.11 Положення. Ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції представником відповідача не доведено порушення ОСОБА_1 п.п. 4.13 та 4.14 Положення.

Відповідно до п.21 Дисциплінарного статуту порушенням службової дисципліни визнається протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобовязання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обовязків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Пунктом 23 Статуту визначено види дисциплінарних стягнень, які можуть бути застосовані за вчинення дисциплінарних правопорушень. Звільнення з митного органу є крайнім заходом дисциплінарних стягнень.

Дисциплінарне стягнення має відповідати тяжкості вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступеню вини особи. При визначенні виду стягнення керівник митного органу повинен враховувати характер правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене, попередню поведінку посадової особи митної служби, її ставлення до служби і стаж роботи в митних органах (п.27 Статуту).

Згідно п.31 Статуту з метою з'ясування всіх обставин вчинення посадовою особою митної служби дисциплінарного правопорушення керівник митного органу має право призначити службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи. Застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення передує обов'язкове службове розслідування.

Відповідно до п.1.2 Інструкції про порядок організації та проведення службового розслідування і службової перевірки в митній службі України, затв. наказом ДМСУ №918 від 13.08.2010р., службове розслідування це комплекс заходів, що здійснюється з метою повного, всебічного та обєктивного зясування обставин вчинення посадовою особою дисциплінарного або іншого правопорушення, повязаного із здійсненням службової діяльності, виявлення причин і умов, що сприяли його вчиненню, встановлення наявності (відсутності) вини, її ступеня, а також установлення інших подій, обставин, що потребують зясування під час проведення таких заходів. Підставами для проведення службового розслідування є, зокрема, недодержання посадовою особою законодавства України про державну службу, проходження служби в митних органах, вчинення посадовою особою дисциплінарного правопорушення, передбаченого статтями 21, 22, п.1, 3-6 ст.28 Дисциплінарного статуту, або іншого діяння, визначеного законодавством України, як порушення службової дисципліни.

У ході розслідування зясовуються причини та умови, що сприяли скоєнню порушення, зясовується які збитки заподіяно державі, окремій фізичній чи юридичній особі, за результатами службового розслідування члени комісії складають акт службового розслідування, у якому зазначаються, у тому числі ступінь участі у виконанні окремих доручень, завдань. У разі прийняття рішення щодо притягнення посадової особи митної служби до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення згідно з Дисциплінарним статутом митної служби України. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення, члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого правопорушення і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено правопорушення, попередню роботу працівника.

Статтею 28 Дисциплінарного статуту митної служби України встановлено вичерпний перелік підстав для застосування такого дисциплінарного стягнення як звільнення.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, під час винесення оскаржуваного наказу Державної митної служи України не було визначено та не вказано жодної з підстав, передбачених вказаною статтею, а також не дотримано передбаченої законодавством процедури проведення службового розслідування та самого звільнення.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем в повному обсязі доведено незаконність спірного наказу про звільнення. Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційних скарг не вбачається.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана відповідна правова оцінка.

В силу ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 196, 199 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційні скарги Державної митної служби України, Південної митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2011 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 16.03.2012р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Бойко А.В.

ОСОБА_2