Справа № 233/4154/16-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Каліуш О.В.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року справа №233/4154/16-а

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року у справі № 233/4154/16-а за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівського міського центру зайнятості про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2016 року ОСОБА_2 (далі - позивач, заявник, апелянт) звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Костянтинівського міського центру зайнятості (далі - відповідач, центр зайнятості) про визнання дій щодо ненадання відповідного бланку для заповнення для постановки на облік як безробітної особи незаконними, зобов'язання відповідача надати йому відповідний бланк для заповнення для постановки на облік як безробітної особи (а.с.1-2).

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року у задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі з підстав необґрунтованості (а.с.89).

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач не звертався до центру зайнятості для постановки на облік як безробітної особи. Посилається на неправдивість доводів відповідача та наполягає на свідченнях свідка (а.с.100).

В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, відповідач просив справу розглянути за відсутністю їх представника.

За нормами статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено й не оспорюється апелянтом наступне.

Позивач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: 85102, АДРЕСА_1 (а.с.1-5).

Відповідач, Костянтинівський міський центр зайнятості, є суб'єктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про міський центр зайнятості та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Конституцією України та іншими Законами України.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено наявними матеріалами справи, що ОСОБА_2 01 лютого 2016 року звернувся до Костянтинівського міського центру зайнятості за консультацією щодо необхідних документів для реєстрації на обліку в центрі зайнятості, на що фахівцем Костянтинівського міського центру зайнятості були надані відповідні роз'яснення з посиланням на нормативно-правові документи.

Костянтинівським міським центром зайнятості документи для заповнення заявнику не надані (а.с.19, 37).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності ненадання центром зайнятості відповідних бланків для заповнення з метою постановки на облік по безробіттю, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про зайнятість населення» та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначені Законом України «Про зайнятість населення» від 05 липня 2012 року № 5067-VI (далі - Закон № 5067-VI).

Частиною другою статті 6 Закону № 5067-VI визначено, що реалізація права на вибір місця, виду діяльності та роду занять здійснюється шляхом самостійного забезпечення особою своєї зайнятості чи звернення з метою працевлаштування до роботодавця або за сприяння центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, чи суб'єкта господарювання, який надає послуги з посередництва у працевлаштуванні.

Частиною другою статті 43 Закону № 5067-VI передбачено, що статус безробітного надається особам, які зазначені у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198 реєстрація безробітних, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні проводиться працівником центру зайнятості, який заповнює в Єдиний інформаційно - аналітичний системі державної служби зайнятості персональну картку, в якій зазначаються персональній дані безробітного (прізвище, ім'я та по батькові, зареєстроване місце проживання чи перебування, число, місяць та рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відповідну відмітку в паспорті), відомості про останнє місце роботи або вид діяльності згідно із частиною 1 статті 4 Закону України «Про зайнятість населення», підстава для припинення трудових відносин відповідно до запису в трудовій книжці або іншого виду діяльності, що підтверджено документально. Форма персональної картки та додатки до неї затверджуються Мінсоцполітики.

Реєстрація проводиться за умови пред'явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, облікової картки платника податків, трудової книжки (цивільно - правового договору чи документа, який підтверджує період зайнятості), а в разу потреби також військового квитка, диплома або іншого документа про освіту та інших документів необхідних в окремих випадках згідно Постанови КМУ № 198.

Статус безробітного надається особам, які зазначені у частині першій статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» з першого дня реєстрації у центрі зайнятості на підставі заяви за формою, затвердженою Мінсоцполітики, у разі відсутності підходящої роботи, підбір якої здійснюється відповідно до статті 46 зазначеного Закону.

Проте, в наявних матеріалах справи відсутні докази звернення позивача із відповідною заявою до відповідача або надання відповідних форм та бланків центру зайнятості.

Наявними матеріалами справи підтверджується лише звернення позивача до центру зайнятості за консультацією щодо надання відповідного пакету документів з метою постановки на облік як безробітну особу.

Крім того, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо оцінки пояснень свідків, належності та допустимості доказів у справі.

Також, колегія суддів зазначає, що жодним діючим нормативно-правовим актом не передбачено обов'язку відповідача надавати особі, яка звертається за працевлаштуванням, зразки відповідних заяв, які затверджені Міністерством соціальної політики та знаходяться у вільному доступі.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про передчасність звернення позивача із зазначеним позовом до відповідача, оскільки позивач у передбаченому порядку до відповідача не звертався щодо постановки на облік як безробітної особи та не надавав відповідні документи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року у справі № 233/4154/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року у справі № 233/4154/16-а за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівського міського центру зайнятості про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії- залишити без змін.

Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова