Справа № 265/3000/17
Суддя: Мельник І. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/3000/17
Провадження №2-а/265/167/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Мельник І.Г., за участю секретаря Тулянкіної М.М., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_2, третя особа: поліцейський роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_2 патрульної поліції ОСОБА_3, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 22 квітня 2017 року серії АР № 827938, винесеної інспектором роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Патрульної поліції ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини правопорушення не відповідають дійсності та спотворюють фактичні обставини події. Позивач зазначив, що після зупинку поліцейський повідомив його, що причиною зупинки є порушення пп. «г» п. 8.7.3 ПДР, який забороняє рух на заборонений сигнал світлофору, а саме: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Також зазначив, що інспектором було порушено право на правову допомогу, оскільки постанова була винесена одразу. Також на місці зупинки інспектор не ознайомив його з правами та обов'язками, не надав можливості надати письмові пояснення у справі, що також є порушенням діючого законодавства. Також позивач вважає незаконним складення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення. За цих та інших підстав вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 827938 від 22 квітня 2017 року незаконною та просить її скасувати.

Представник позивач, що діє на підставі договору про надання правової допомог,ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, підтримав позовні вимоги з аналогічних мотивів, наведених у позові.

Представник відповідача, Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, ОСОБА_5 надала суду письмові заперечення, в яких зазначила, що під час патрулювання 22 квітня 2017 року інспектором роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Патрульної поліції ОСОБА_3 близько о 03-40 годині було помічено порушення ПДР. А саме: водій, керуючи автомобілем «Land Rover Range Rover», державний номер НОМЕР_1, по вулиці Преображенській у бік Соборної площі і на перехресті з вулицею Елисаветинською здійснив рух транспортного засобу на заборонений сигнал світлофору - жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, чим порушив п. 8.7.3 г) ПДР України. У даному випадку позивач, керуючи транспортним засобом, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, що призвело до порушення ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністратвиного правопорушення, роз'яснивши позивачеві, що саме він порушив, інспектором було прийнято рішення провести розгляд справи про адміністратвине правопорушення та винести відповідну постанову щодо водія ОСОБА_1 Зазначили, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (винесення постанови) про адміністративне правопорушення і на проведення адміністратвиного розслідування . в адміністративному юрисдикційному процесі використання таких доказів забезпечує його оперативність. У даному випадку необхідно враховувати той факт, що вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення було виявлено інспекторами візуально під час несення служби по охороні публічного порядку у місті ОСОБА_2. Розглядаючи дану справу, співробітник патрульної поліції міста ОСОБА_2 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-прововими актами. Просили у задоволенні адміністративного позову відмовити. Також у запереченнях просила провести розгляд справи без участі представника відповідача.

Третя особа поліцейський роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_2 патрульної поліції ОСОБА_3, в судове засідання не зявилась, надавши суду письмові заперечення, де вказала, що вона разом з сержантом поліції ОСОБА_6 в складі наряду, під позовним Благо «0304» в ході патрулювання у Приморському районі м. Одеси виявили т/з «Land Rover Renge Rover» н/з НОМЕР_1 що рухався по вулиці Преображенській у бік Соборної площі і на перехресті з вулиці Елисаветською здійснив рух т/з на забороняючий сигнал світлофору «жовтий». Вказує, що даний транспортний засіб було зупинено, водію розяснені всі права та повідомлено про правопорушення, яке було зафіксовано на відео службової камери. В подальшому була винесена постанова відносно відповідача. Просить суд відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлагає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 8.7.3.г Правил дорожнього руху: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

За проїзд на заборонений сигнал світлофора передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 статті 122 КУпАП.

Судом встановлено, що 22 квітня 2017 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 827938 поліцейським роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. інспектором роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Патрульної поліції ОСОБА_3 було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, а саме: за те, що він 22 квітня 2017 року о 03-40 годині в місті Одесі по вулиці Преображенській у бік Соборної площі і на перехресті з вулицею Елисаветинською здійснив рух транспортного засобу «Land Rover Range Rover», державний номер НОМЕР_1 на заборонений сигнал світлофору - поєднання червоного та жовтого, чим порушив п. 8.7.3є) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з пунктом 9, 10 зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом були вивчені та переглянуті надані відповідачем відеозаписи з відеокамери, з яких вбачається, що ОСОБА_1 з самого початку зупинки його працівниками поліції не визнавав своєї вини, заперечував, що порушив ПДР України, пояснював, що почав рухатися на зелений сигнал світлофору. При наданні працівниками поліції йому для перегляду відеофіксації руху його автомобіля, стверджував, що при проїзді вулиці Преображеної в місті Одесі не скоював адміністративного правопорушення та проїхав перехрестя на зелений сигнал світлофору. Зазначені обставини виклик у поясненнях, які додаються до постанови. Також в постанові невірно зазначено місце мешкання ОСОБА_1, а саме місто ОСОБА_2, хоча в поясненнях зазначено місто проживання Маріуполь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні було переглянуто відеозапис з реєстраторів патрульних, з якого суд не вбачає скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Оскільки на відео не можливо зясувати через нечітке зображення чи було скоєно позивачем порушення ПДР України, у звязку із віддаленістю фіксування правопорушення не можливо розібрати на який самий сигнал світлофору позивач почав рух. Також при винесенні постанови інспектором поліції не було дотримано норм передбачених ст. ст. 245, 280 КУпАП, а саме те що інспектор одразу після зупинки автомобіля назвав пункт 8.7.3 г порушення ПДР України та одразу почав виписувати постанову, не вияснивши всі необхідні обставини для прийняття рішення, що ставить у сумнів, щодо законності, повноти та всебічного розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також з огляду на проміжок часу, у позивача не було можливості скористатися у повному обсяг своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Тобто суд приходить до висновку про порушення прав позивач, щодо повноти, всебічності та законних підстав для винесення постанови.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Суд вважає, що вказана постанова є незаконною у зв'язку з порушенням процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП, та в зв'язку з тим, що постанова не вмотивована і не підтверджена доказами, зібраними відповідно до вимог закону, та які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При винесені постанови порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, тому що він має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката.

Як зазначає позивач і це підтверджується постановою розгляд справи відбувся безпосередньо після зупинки транспортного засобу і складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2013 року по справі «Вєренцов проти України» (Заява № 20372/11) суд зазначив, що незважаючи на відсутність чіткого зазначення точного проміжку часу між складанням протоколів про адміністративні правопорушення та розглядом справи, очевидним є те, що він не перевищував кілька годин. Навіть якщо допустити, що справа заявника не була складною, суд сумнівається в тому, що обставини, за яких проводився розгляд справи заявника, були такими, що надавали йому можливість належним чином ознайомитися з обвинуваченням та доказами проти нього, адекватно оцінити їх і розробити ефективну юридичну стратегію свого захисту.

Всіх наданих позивачеві цим законом прав позивач був позбавлений, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Постанову про накладення адміністративного стягнення винесено 22 квітня 2017 року, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся безпосередньо після правопорушення, яке на думку інспектора вчинив позивач, ним не було прийняте процесуальне рішення щодо клопотання ОСОБА_1 про необхідність юридичної допомоги під час розгляду справи інспектором, що є порушенням передбачених ст. 268 КпАП України прав позивача.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позов ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 71, 72, 158, 163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_2, третя особа: поліцейський роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_2 патрульної поліції ОСОБА_3, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 22 квітня 2017 року серії АР № 827938, винесену інспектором роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Патрульної поліції ОСОБА_3, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.Г. Мельник