Справа № 826/27812/15
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі: Кривді В.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 березня 2017 р. у справі за її адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про:

визнання протиправними дій та рішення Уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу № 011-29544-260215 від 26.02.2015, укладеного між АТ «Дельта Банк» та позивачкою та операцій з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору;

визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо невключення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

зобов'язання Уповноваженої особи надати Фонду додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 134290, 57 грн. та нараховані відсотки за рахунок коштів Фонду щодо позивачки за договором банківського вкладу № 011-29544-260215 від 26.02.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду від 21.03.2017 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу про скасування незаконної, на її думку, постанови суду першої інстанції та просить постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

При цьому апелянтка посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Суб'єктом владних повноважень, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Основним завданням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як особа, наділена спеціальними функціями щодо забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, є суб'єктом владних повноважень у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 № 8.

Судом встановлено, що 26.02.2015 між ОСОБА_2 та АТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу «Найкращий від Миколая» у доларах США № 011-29544-260215, за яким банк приймає від позивачки на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США за ставкою 5,5% річних строком по 25.08.2015 (а.с. 14).

Цього ж дня як вбачається із платіжного доручення № 46505439 зазначена сума була перерахована від ОСОБА_4 на депозитний рахунок позивачки (а.с. 19).

02.03.2015 Правлінням НБУ прийнято постанову № 150 «Про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних».

Цього ж дня виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 51, яким запроваджено тимчасову адміністрацію у АТ «Дельта Банк».

03.03.2015 на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) опубліковано оголошення про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк».

08.04.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду № 71 в АТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію.

02.09.2015 Правлінням НБУ прийнято постанову № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Дельта Банк»».

16.09.2015 № 813 наказом Уповноваженої особи Фонду визнано нікчемним договір, укладений між позивачкою та банком на підставі того, що договір було складено з метою надання ОСОБА_2 переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку.

Повідомленням №8821/3489 від 23.09.2015 позивачку повідомлено про нікчемність (а.с. 22).

02.10.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду № 181 розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 по 04.10.2017.

05.10.2015 на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) опубліковано оголошення про те, що із 08.10.2015 Фонд розпочинає виплати вкладникам АТ «Дельта Банк».

07.10.2015 Фонд повідомив, що для отримання коштів вкладники АТ «Дельта Банк» з 08.10.2015 по 18.11.2015 включно можуть звертатися до установ банк-агентів Фонду: АТ «Ощадбанк», АТ «Укрексімбанк», АБ «Укргазбанк».

Позивачка з'ясувала, що вона відсутня у списках на виплату грошових коштів у межах гарантованої суми.

Не погоджуючись із бездіяльністю Уповноваженої особи Фонду щодо невключення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, ОСОБА_2 звернулася до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно не включено позивачку до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Апелянтка не погоджується з таким висновком суду, виходячи з того, що у відповідача були відсутні підстави для невключення її до списку осіб, яким гарантоване відшкодування за рахунок Фонду.

Колегія суддів пристає на таку позицію апелянтки, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

В підпунктах 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1 ст.3 вказаного Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у т.ч. договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у т.ч. договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в ст. 228 ЦКУ, за змістом ч. 1 якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, АРК, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Викладене означає, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Така правова позиція викладена в постановах Вищого адміністративного суду України від 24.12.2015 року № К/800/24004/15, від 18.12.2015 року № К/800/39816/15.

З матеріалів справи вбачається, що правочин визнано нікчемним на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, а саме: банк уклав правочин з ОСОБА_2, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання їй переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку.

В той же час, положеннями Закону № 4452-VI не передбачено обов'язкового внесення саме готівкових коштів на банківський (депозитний) рахунок особисто вкладником, оскільки в ст. 2 Закону зазначено, що вкладом також є кошти в безготівковій формі, які надійшли для вкладника.

Разом з тим, доказів на підтвердження нікчемності зазначеного правочину (спрямованості його на порушення прав та свобод особи або держави, незаконне заволодіння майном) уповноваженою особою Фонду не наведено, оскільки умови договору банківського вкладу (депозиту) є типовими, та з них не вбачається, які саме пільги або переваги отримала (могла би отримати) позивачка.

При цьому, за обставин відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені Законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб'єкта владних повноваження не є обґрунтованим.

Уповноваженою особою жодних доказів існування обставин стосовно позивачки і правочину, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI суду не надано.

Також, суд апеляційної інстанції не приймає доводи відповідача про те, що договором банківського вкладу №011-29544-260215 не передбачено перерахування коштів на рахунок ОСОБА_2 з поточного рахунку іншої особи, оскільки у повідомленні №8821/3489 від 23.09.2015, яке є предметом цього спору, такі підстави визнання правочину нікчемним, не вказувались.

До того ж, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що договір був укладений і кошти на депозитний рахунок в АТ «Дельта Банк» були внесенні до запровадження тимчасової адміністрації банку.

Також посилання відповідача на постанови НБУ від 30.10.2014 № 692/БТ «Про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії проблемних» та від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» є безпідставними, оскільки такі рішення НБУ є банківською таємницею (ч. 3 ст. 75 Закону України 4452-VI), а тому ОСОБА_2 не могла і не повинна були знати про їх зміст.

Аналізуючи вищесказане, колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено наявності, визначених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, підстав, які б свідчили про нікчемність укладеного правочину між позивачкою та банком. Разом з тим, Положенням №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації Уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Протиправність наказу від 16.09.2015 №813 в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу, укладеного між ОСОБА_2 та АТ «Дельта Банк» прямо вказує на наявність підстав для зобов'язання відповідача подати до Фонду додаткову інформацію про позивачку, як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «Дельта Банк» на підставі договору банківського вкладу від 26.02.2015 № 011-29544-260215 за рахунок Фонду та, як наслідок на наявність підстав для задоволення позову у вказаній частині.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2017 року - скасувати, прийнявши нову про задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. від 16.09.2015 №813 в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) від 26.02.2015 № 011-29544-260215, укладеного між ОСОБА_2 та АТ «Дельта Банк»;

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В щодо невключення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в AT «ДЕЛЬТА БАНК» () Кадирова В.В. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 134290,57 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» № 011-29544-260215 від 26.02.2015, укладеного між АТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ОСОБА_2.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 2046 (дві тисячі сорок шість) грн. 25 коп. за рахунок асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АТ «Дельта Банк» () .

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено: 14.06.2017

Головуючий-суддя: І.В. Саприкіна

Судді: О.В. Карпушова

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Карпушова О.В.