Справа № 553/479/17
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 р. Справа № 553/479/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м.Полтаві Департаменту патрульної поліції на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 24.03.2017р. по справі № 553/479/17

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора ПП роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Полтаві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 третя особа Управління патрульної поліції у м.Полтаві Департаменту патрульної поліції

про визнання неправомірними дій посадової особи та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження в адміністративній справі,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі по тексту позивач, ОСОБА_2П.) звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Інспектора ПП роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 (далі по тексту відповідач-1 Інспектор ПП роти №1 батальйону УПП у м. Полтаві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3О.), третя особа Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції (далі по тексту УПП у м. Полтаві ДПП), в якому просить суд:

- визнати неправомірними та протиправними дії Інспектора ПП роти № 1 батальйону УПП у м. Полтаві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо складання постанови серії АР №129609 від 12.02.2017 року;

- скасувати постанову серії АР №129609 від 12.02.2017 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі 425 грн..

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 24.03.2017 року по справі № 553/479/17 позов ОСОБА_2 до Інспектора ПП роти № 1 батальйону УПП в м. Полтаві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції, про визнання неправомірними дій посадової особи та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Інспектора ПП роти № 1 батальйону УПП в м. Полтаві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №129609 від 12.02.2017 року, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ст. 122 ч.2 КУпАП.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №129609 від 12.02.2017 року, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ст. 122 ч.2 КУпАП скасовано.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Третя особа, не погодившись із вказаною постановою, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила суд апеляційної інстанції скасувати постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 24.03.2017 року по справі № 553/479/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що 12.02.2017 року відповідачем винесено постанову серії АР №129609 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладено штраф в розмірі 425 грн. у звязку з тим, що останній 12.02.2017 року, керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY, ВІ7444СВ, на перехресті вулиць Грушевського та Київське шосе, не дотримався вимог п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст. 122 КУпАП. Вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв у межах наданих повноважень та у відповідності до чинного законодавства України, підтвердженням чого є відеозаписи з боді-камер поліцейського, а також циклограма роботи світлофора. Отже, з викладених доводів вважає рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню, а його апеляційна скарга - задоволенню.

Позивач, у наданих до суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу та його представник у судовому засіданні, з викладених підстав, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Вказують, що 12.02.2017 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався на перехресті вул. Грушевського Київське шосе в м. Полтаві з дотриманням Правил дорожнього руху. Стверджують, що всупереч вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідач не надав жодних доказів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення та безпідставно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення. Отже, з викладених доводів вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що відповідач та третя особа по справі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі відповідача та третьої особи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 12.02.2017 року Інспектором ПП роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 129609 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення п.8.7.3 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн..

Як вбачається з вказаної постанови, підставою для винесення останньої слугувало те, що водій автомобіля марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 12.02.2017 року о 13 год. 23 хв., рухаючись на регульованому перехресті вул. Грушевського Київське шосе, здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся з даним позовом про визнання дій неправомірними, скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження в адміністративній справі.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 129609 від 12.02.2017 року ОСОБА_2 визнано винним в порушенні п.п 8.7.3 Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 вказаного Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до абз. а п. 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно зі ст. 35 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, причиною зупинки відповідачем транспортного засобу позивача стало порушення п.п. 8.7.3 Правил дорожнього руху.

За загальним правилом, відповідно до ст. 254 КУпАП, фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 258 КУпАП, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст. 258).

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 визнано винним в порушенні п 8.7.3 Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За змістом п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, сигнали світлофора мають такі значення:

а) зелений дозволяє рух;

б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.

Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків;

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло;

г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судовим розглядом встановлено, що 12.02.2017 року Інспектором ПП роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 129609, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності через те, що останній, керуючи автомобілем марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1, 12.02.2017 року о 13 год. 23 хв., рухаючись по вул. Київське Шосе, на регульованому перехресті здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3. Правил дорожнього руху України, за що на ОСОБА_2 накладено стягнення у розмірі 425,00 гривень за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що з дослідженого в судовому засіданні відеозапису подій «2017-02-13MOV», вбачається, що 12.02.2017 року о 13 год. 22 хв. 53 сек. автомобіль марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснював маневр повороту на право на регульованому перехресті. Разом з цим, на відеозапису зафіксовано, що автомобіль продовжував виконання маневру повороту на перехресті о 13 год. 22 хв. 55 сек., коли на світлофорі увімкнулось червоне світло.

Як вбачається із матеріалів справи, на запит Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Підприємством електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" листом від 13.03.2017 року за вих. №68 повідомлено, що станом на 12.02.2017 року світлофорний об'єкт на перехресті вул. Грушевського - Київське шосе в м. Полтава працював в робочому режимі, на підтвердження чого надано циклограму об'єкта та напрямки руху.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до циклограми світлофорів, влаштованих на перехресті вул. Грушевського - Київське шосе в м. Полтава, при транспортному напрямку по вул. Грушевського (напрямок руху ОСОБА_2 фаза № 3) після зеленого сигналу світлофора вмикається зелений миготливий на 3 секунди, жовтий на 4 секунди, після чого вмикається червоний сигнал світлофора на 30 секунд.

Отже, при дослідженні відеозапису та циклограми перемикання сигналів світлофора, колегія суддів дійшла висновку, що в момент виїзду позивача на перехрестя на світлофорі, який регулював його рух був увімкнений жовтий сигнал.

Виготовлення, розміщення та режим роботи світлофорів здійснюється відповідно до Національного стандарту України ДСТУ 4092-2002 «Світлофори дорожні. Загальні технічні вимоги, правила застосовування та вимоги безпеки», затвердженого наказом Держстандарту України від 03.06.2002 року № 326. При цьому, враховується відстань видимості світлофора, тривалість часу усвідомлювання водієм необхідності гальмування й приведення в дію гальмівної системи, шлях що проїде автомобіль за час реакції водія, пришвидшення сили тяжіння, коефіцієнт зчеплення, повздовжній нахил, шлях, що проїде автомобіль за час гальмування, відстань від світлофора до розмітки 1.12 «Стоп-лінія» тощо.

Дотримання вказаних умов та швидкості руху водієм дозволяє останньому при зміні сигналів світлофору своєчасно зупинити транспортний засіб у відповідності до правил дорожнього руху, перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або світлофором так, щоб бачити його сигнали.

Аналізуючи наведені вище докази, враховуючи невелику швидкість руху автомобіля позивача, час, який пройшов після зміни сигналів світлофорів на перехресті, пояснення позивача безпосередньо після зупинки транспортного засобу, колегія суддів приходить до висновку, що позивач при проїзді перехрестя вул. Грушевського Київське шосе допустив проїзд останнього на заборонений сигнал світлофору. При цьому, будь-які дані про невідповідність світлофорного обєкту на перехресті вулиць Грушевського Київське шосе наведеному вище національному стандарту відсутні.

Крім того, слід зазначити, що при перегляді відеозапису «» з нагрудної камери поліцейського, наданого третьою особою, судом апеляційної інстанції встановлено, що надаючи пояснення Інспектору ПП роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_3, позивач фактично визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та зазначив, що виїхав на регульоване перехрестя на жовтий сигнал світлофору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про порушення позивачем вимог п.8.7.3 Правил дорожнього руху, що свідчить про обґрунтованість винесення Інспектором ПП роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3 постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 129609 від 12.02.2017 року.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідач, складаючи постанову справі про адміністративне правопорушення, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, а тому заявлені позовні вимоги позивача є не обґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що постанова Ленінського районного суду м. Полтави від 24.03.2017 року по справі № 553/479/17 не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона ухвалена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції, внаслідок допущених порушень підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Полтаві Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 24.03.2017р. по справі № 553/479/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови виготовлений 12.06.2017 р.