Справа № 759/17988/16-а
Суддя: Величко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/102/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.35 м. Київ

09 червня 2017 року Святошинський районний суд міста Києва, в складі головуючого судді Величко Т.О., при секретарі Нечипорук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об"єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об"єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, в якому позивач посилається на те, що позивач ОСОБА_1, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16. 12. 1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) отримує пенсію за віком у Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Києва (на момент призначення пенсії - Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва, далі - Управління), яку їй було призначено у липні 2013 року на підставі довідок, виданих Верховним Судом України від 03.07.2013 року №№ 610, № 611 про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії в розмірі 80% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Із 9 вересня 2015 року та з 1 травня 2016 року на підставі відповідних нормативно-правових актів було змінено структуру заробітної плати державних службовців, що призвело до збільшення її розміру, а саме: відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 644 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», якою внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів»; відповідно до статей 50, 52, 54, 57 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон №, 889-УІІІ), який вступив у дію 1 травня 2016 року, та постанов Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» та від 06.04.2016 № 289 «Про затвердження Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям».

Позивач зазначила, що у зв'язку зі змінами у законодавстві щодо оплати праці державних службовців та переконавшись у правомірності своїх вимог, Позивач звернулася 14.12.2016 року до Управління із заявою про перерахунок їй раніше призначеної пенсії (з урахуванням встановленої - величини 80 відсотків) за період із 9 вересня 2015 року до 30 квітня 2016 року згідно з довідкою від 12 грудня 2016 року № 734 (відповідно до зазначених вище - у пункті першому - постанов Кабінету Міністрів України) та перерахувати і встановити їй новий розмір пенсії (з урахуванням встановленої величини 80 відсотків) за період із 1 травня 2016 року до теперішнього часу (та надалі) відповідно до довідки від 12 грудня 2016 року №733 (згідно із зазначеними вище - у пункті другому - статей Закону України № 889-VIII та постанов Кабінету Міністрів України), виходячи із заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді. Листом від 26.12.2016 № 1545/01/М-1266 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії відповідно до наданих довідок від 12 грудня 2016 року №№ 733, 734.

Позивач зазначив, що посилання Управління на набуття чинності Закону № 889- VIII та втрату чинності Закону № 3723-ХІІ, зокрема норм, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців, є безпідставним, оскільки у Законі № 889- VIII йдеться про умови призначення державним службовцям пенсії, а не її перерахунку.

Виходячи із принципу верховенства права, закріпленого у ст. 8 Конституції України, позивач вважає, що оскільки пенсію їй було призначено 03.07.2013 року, при здійсненні її перерахунку має застосовуватися норма, що визначає правовий механізм перерахунку пенсії державного службовця, яка діяла на момент призначення пенсії. Відмову Управління у здійсненні перерахунку раніше призначеної їй пенсії з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213- VIII та Постанову Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 р. № 1013 вважає необгрунтованою, оскільки зазначені нормативно-правові акти було прийнято після виникнення у Позивача права на пенсійне забезпечення.

Крім того, позивач надала до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просить суд, зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у місті Києві здійснити перерахунок призначеної раніше пенсії (з урахуванням встановленої величини 80 відсотків) за період з 1 травня 2016 року до 31 грудня 2016 року та виплатити їй недоотримані кошти в сумі, яку буде визначено у результаті цього перерахунку; та зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у місті Києві встановити новий розмір пенсії без обмеження її максимального розміру та здійснити відповідний перерахунок (з урахуванням встановленої величини 80 відсотків) за період із 1 січня 2017 року по теперішній час та виплатити недоотримані кошти в сумі, яку буде визначено у результаті цього перерахунку, відповідно до нормативно-правових актів, які набрали чинності з і січня 2017 року.

А тому, позивач вважає, що відмова Управління у здійсненні перерахунку призначеної пенсії є неправомірною, що порушує конституційні права та гарантії на соціальне забезпечення, визначені Основним законом України.

Позивач в судове засідання з'явився, позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення в яких посилається на те, що до 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване зазначеними нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII. З 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII. У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців. Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016 р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, відповідач вважає, що з 01.05.2016 р. Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців. Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону України "Про державну службу" від- 10.12.2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, з 01.05.2016р. відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Суд, заслухавши бумку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Згідно частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі.

Відповідно до статті 37-1 України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне убезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та гангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» пункт 11 статті 37-1 Закону України «Про державну службу» викладена в наступній редакції, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України».

Порядок перерахунку пенсій державних службовців врегульований пунктом постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», в якому зазначено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України - відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV» Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержану заробітну плату на момент перерахунку; іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

9 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності з дня опублікування - з 15 грудня 2015 року та застосовується з 1 грудня 2015 року (відповідно до пункту 6 постанови). Згідно пункту 3 постанови №1013 вбачається, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено: додатками 1-37, 431, 432,48-55 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». Цією постановою виключений пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій».

Стаття 22 Конституції України визначає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року №5-pn/2005, роз'яснено розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Так, Конституційний Суд України вважає, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. Визнання законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що рішення відповідача по справі прийнято у спосіб, який не відповідає статті 22 Конституції України та статті 37-1 Закону України «Про державну службу», якою передбачено проведення перерахунку пенсій державних службовців.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає або суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами при вирішенні питання перерахунку пенсії державного службовця підлягає застосуванню Закон України «Про державну службу», а саме нормативні положення 37-1 цього закону, які були чинними на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців з з вересня 2015 року до 30 квітня 2016 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А тому позов, в частині позовних вимог, щодо визнання дій відповідача протиправними щодо відмови у здійсненні перерахунку та встановелення нового розміру призначеної пенсії,зобов"язання здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії з урахуванням 80% установленої величини із 09.09.2015 року по 20.04.2016 року та зобов"язання відповідача встановити новий розмір призначеної пенсії за період з 01.05.2016 року по 31.12.2016 року та виплатити недоотримані кошти в результаті перерахунку підлягають задоволенню.

Згідно позовних вимог позивач також просила суд зобов"язати відповідача встановити позивачу новий розмір пенсії без обмеження її максимального розміру та здійснити відповідний перерахунок, з урахуваням встановленої величини 80% за період з січня 2017 року по теперішній час та виплатити позивачу недоотримані кошти в сумі, яку буде визначено в результаті цього пеерахунку, відповідно до нормативно-правовх актів, які набрали чинності з 01.01.2017 року.

Таким чином, предметом розгляду даної справи, в тому числі, є питання обмеження перерахованої пенсії позивача максимальним розміром.

Вирішуючи питання по суті заявлених, в цій частні позовних, вимог суд дійшов до наступних висновків.

Судом установлено, що пенсія за віком позивачу призначена в у липні 2013 року.

Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, встановлено обмеження виплати пенсії максимальним її розміром.

Відповідно до ст.2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України Про державну службу", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з цим, як встановлено п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною)здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії(щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Крім того, у відповідності до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ в редакції, чинній на момент звернення позивача з заявою про проведення перерахунку пенсії,Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується;у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.З 1 січня 2016 року пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

У статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490; 2012 р., № 12-13, ст. 82; 2013 р., № 14, ст. 89; 2014 р., № 11, ст. 132, № 20-21, ст. 710, ст. 745, № 49, ст. 2056; 2015 р., № 6, ст. 40):"Стаття 37. Пенсійне забезпечення державних службовців";частину четверту замінити чотирма частинами такого змісту:"Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються;у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

В подальшому до ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» внесено зміниЗаконом N911-VIII від 24.12.2015. Так, вказану статтю доповнено реченням наступного змісту «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", Про Кабінет Міністрів України","Про дипломатичну службу","Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб",";Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування","Про пенсійне забезпечення","Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати 10740 гривень».

При цьому, норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії на час ухвалення рішення є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами, отже, законних підстав для виплати пенсії в більшому, ніж обмежено, розмірі немає.

Таким чином, в частині позовних вимог, щодо обов"язання відповідача встановити позивачу новий розмір пенсії без обмеження її максимального розміру та здійснити відповідний перерахунок, з урахуванням встановленої величини 80% за період з січня 2017 року по теперішній час та виплатити позивачу недоотримані кошти в сумі, яку буде визначено в результаті цього пеерахунку, відповіднотдо нормативно-правовх актів, які набрали чинності з 01.01.2017 року, в частині, відсутності обмеження її максимального розміру, задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.Таким чином, права позивача на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

За частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основу законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливості неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Керуючись: ст. ст. 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167, ст. 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об"єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови (лист від 26.12.2016 № 1545/01/М-1266) у здійсненні перерахунку та встановленні нового розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії (з урахуванням установленої величини 80 відсотків) із 9 вересня 2015року до 30 квітня 2016 року.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 раніше пенсії (з урахуванням установленої величини 80 відсотків) за період із 1 травня 2016 року до 31 грудня 2016 рокута виплатити ОСОБА_1 недоотримані кошти в сумі, яку буде визначено у результаті цього перерахунку.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві встановити ОСОБА_1 новий розмір пенсії з урахуванням установленої величини 80 відсотків) та здійснити відповідний перерахунок за період із 1 січня 2017 року по теперішній час та виплатити ОСОБА_1 недоотримані кошти в сумі, яку буде визначено у результаті цього перерахунку, відповідно до нормативно-правових актів, які набрали чинності з 1 січня 2017 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держава Україна.

Постанову суду може бути оскаржено до Київського Апеляційного адміністративного суду через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.О. Величко