Справа № 344/2790/17
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5183/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Качмара В.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 березня 2017р. по справі №344/2790/17 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

27.02.2017р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії за стажем роботи від заробітної плати з дати призначення пенсії та зарахування періодів роботи вахтовим методом з 16.07.1979р. по 11.05.1981р., 03.08.1983р. по 31.08.1985р., 01.09.1985р. по 05.05.1994р. в пільговому обчисленні 1 рік роботи 1 рік 6 місяців; зобов»язати провести перерахунок з врахуванням заробітної плати за період роботи з 10.07.2001р. по 23.11.2001р., з 24.11.2001р. по 12.04.2005р. з дати призначення пенсії 03.09.2015р.; зарахувати в пільговому обчисленні період роботи з 16.07.1979р. по 11.05.1981р., 03.08.1983р. по 31.08.1985р., 01.09.1985р. по 05.05.1994р. за роботу в місцевостях прирівняній до Крайної Півночі в пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік роботи 1 рік 6 місяців і здійснити перерахунок із врахуванням пільгового стажу з 03.09.2015р.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 березня 2017р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив позивач, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що відповідно до записів в трудовій книжці з 16.07.1979 р. по 05.05.1994 р. працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру.

Вважає, що надані довідки уточнюють особливий характер роботи та умови праці, які дають право на встановлені законом пільги.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задоволити позов.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у її сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач народився 02.09.1960 року, знаходиться на обліку у відповідача та отримує пенсію з 03.09.2015р. на пільгових умовах за списком №2.

Працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт з 16.07.1979р. по 11.05.1981р. - інженер помічник бурильника, з 03.08.1983р. по 31.08.1985р., 01.09.1985р. по 05.05.1994р. - бурильник вахтово-експедиційним методом, в тому числі в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійському автономному окрузі Тюменської області) та в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецькому автономному окрузі Тюменської області), строковий трудовий договір з позивачем не укладався, що стверджується записами в трудовій книжці та довідками, які досліджувались судом першої та апеляційної інстанції.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі та зобов»язання зарахувати даний період в пільговому обчисленні за кожний 1 рік роботи як за 1 рік 6 місяців.

Листом відповідача від 13.10.2016р. №337/Л-15 відмовлено у задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії з врахуванням довідок про заробітну плату, оскільки при первинному призначенні пенсій не було надано довідок за 2001-2011р. в трьохмісячний термін, то заробіток згідно поданих заяв від 13.05.2016р. та 29.09.2016р. врахований. Крім того, відмовлено в такому перерахунку та зарахування в пільговому обчисленні період роботи з 16.07.1979р. по 11.05.1981р., 03.08.1983р. по 31.08.1985р., 01.09.1985р. по 05.05.1994р. за роботу в місцевостях прирівняній до Крайньої Півночі в пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік роботи 1 рік 6 місяців, з огляду на те, що позивач працював вахтово-експедиційним методом, в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (ХМАО) та в районах Крайньої Півночі (ЯНАО). Вказали на відсутність письмових строкових договорів за період роботи до 1991 року та на те, що період після 1991 року не входить в пільгове обчислення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача є законними, оскільки позивач не має прав на обчислення трудового стажу в пільговому розрахунку і ним не було надано довідки в трьохмісячний строк з моменту звернення позивача за призначенням пенсії, а такий перерахунок здійснено з 01.05.2016р. з часу звернення позивача про перерахунок та отримання довідок, виходячи з наступного:

За правилами п.5 Прикінцевих положень Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується в стаж в полуторному розмірі за умови, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Відповідно до пункту «д» цієї статті працівникам, що переводяться, направляються або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.

Таким чином, для отримання права на пільги, передбачені наведеною статтею, особа повинна укласти строковий трудовий договір.

Факт укладання такого договору є предметом доказування у випадку спору між особою і пенсійним органом. Відповідними доказами може бути трудова книжка, в якій є наявний штамп підприємства про розповсюдження пільг по обчисленню стажу роботи або довідка роботодавця, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період, на який він був укладений, та розповсюдження на особу пільг по обчисленню стажу за цей період. Наявність лише запису у трудовій книжці про факт роботи в районах Крайньої Півночі не є достатньою підставою для обчислення стажу з урахуванням кратності.

Щодо періодів стажу після 1991 року, чинним законодавством не передбачено врахування цих періодів роботи в пільговому обчисленні.

Відповідно до статті 1 Тимчасової угоди громадяни ОСОБА_2, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Громадянам ОСОБА_2, що домовляються, які працювали як в районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, один рік роботи в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев'ять місяців роботи в районах Крайньої Півночі.

Згідно зі статтею 3 Тимчасової угоди при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами ОСОБА_2. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).

Таким чином, вказана Тимчасова угода надає громадянам ОСОБА_2 цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15 січня 1993 року, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу в Законах України "Про пенсійне забезпечення" і «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, відсутні підстави для зарахування в пільговому обчисленні і стажу роботи позивача після 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях.

Дане позиція відображена в постанові Вищого адміністративного суду України від 28.05.2015р. у справі №К/800/64740/14, ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02.07.2015р. у справі №К/800/23536/15 за аналогічними спорами.

Колегія суддів приймає до уваги і ту обставину, що відповідно до заяви позивача від 04.11.2015р. про призначення пенсії за віком по Списку №2, відповідачем було витребувано довідки про заробітну плату у організацій, де працював позивач, в т.ч. повторно.

Згідно ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ( в редакції на час звернення про призначення пенсії) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до підпункту 3 п.2.1, п.2.10, ст.4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою ПФУ від 25.11.2005р., передбачено тримісячний строк подання документів з часу подачі заяви.

Розпорядженням відповідача від 01.03.2016р. було проведено перерахунок пенсії позивача від його заробітку з 10.07.2001р. по 23.11.2001р. за довідкою від 29.10.2015р. з моменту призначення пенсії 03.09.2015р., тому спір щодо цього відсутній.

13.05.2016р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії від заробітку з 24.11.2001р. по 12.04.2005р., згідно довідки від 18.04.2016р., яка надійшла відповідачу 10.05.2016р. На підставі цього, розпорядженням відповідача даний період включено в розрахунок пенсії та проведено перерахунок з 01.05.2016р., тобто з моменту звернення із заявою позивача у поточому місяці з 1 числа, а не з часу призначення пенсії, з чим погоджується і колегія суддів.

Окрім того, як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, за розпорядженням відповідача від 07.02.2017р. розмір пенсії позивача з врахуванням всіх періодів підтвердженого заробітку, а саме з 10.07.2001р. по 23.11.2001р., з 24.11.2001р. по 12.04.2005р., з 24.06.2008р. по 16.10.2011р. за наявними довідками.

Разом з тим, приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів ч.2 ст.99 КАС України.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просив зобов»язати пенсійний орган провести перерахунок з врахуванням заробітної плати за період роботи з 10.07.2001р. по 23.11.2001р., з 24.11.2001р. по 12.04.2005р. з дати призначення пенсії 03.09.2015р.; зарахувати в пільговому обчисленні період роботи з 16.07.1979р. по 11.05.1981р., 03.08.1983р. по 31.08.1985р., 01.09.1985р. по 05.05.1994р. за роботу в місцевостях прирівняній до Крайної Півночі в пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік роботи 1 рік 6 місяців і здійснити перерахунок із врахуванням пільгового стажу з 03.09.2015р. (а.с.2-5)

Заяви про поновлення строку звернення до суду не подавав. Таким чином, відповідно до ст.100 КАС України - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала, що не позбавляє права позивача на звернення до суду з такою заявою.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, п.3, 1 ч.1 ст.198, 200, п.4 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 березня 2017р. по справі №344/2790/17 скасувати в частині відмови в задоволенні позову за період з 03.09.2015р. по 26.08.2015р. та прийняти в цій частині ухвалу, якою позовні вимоги за вказаний період залишити без розгляду.

В решті постанову залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5