Справа № 804/3019/17
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2017 р. Справа № 804/3019/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Весна", третя особа: Нікопольська обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -
17 травня 2017року Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Весна"(далі ТОВ, відповідач), третя особа: Нікопольська обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області з вимогами про стягнення податкового боргу з відповідача в сумі 45 742,30грн. на користь державного бюджету шляхом стягнення коштів з відкритих рахунків ТОВ «Агрофірма «Весна» у банках, обслуговуючих вказаного платника податків.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. В обґрунтування позовних вимог спиралась позов та зазначила наступне.Станом на 03 березня 2017 р. за відповідачем рахувався податковий борг у загальному розмірі 350 352,46грн., з яких: 49 797,64грн. -по орендній платі з юридичних осіб, 1530,0грн. з податку на доходи фізичних осіб, 7310,0грн. по ПДВ та 291 714,82грн. з єдиного податку з сільськогосподарських виробників.Сума заборгованості, що заявлена до стягнення є новоствореною, утворилась внаслідок донарахованих контролюючим органом податкових зобовязань у вигляді штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями, нарахованої пені. Податковою інспекцією вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу. Так, у відповідності до вимог ст. 59 Податкового кодексу України була сформована та надіслана платнику податкова вимога №52-23 від 06.05.2015 р. Однак сума податкового боргу залишається не погашеною відповідачем у добровільному порядку. У звязку з чим, позивач наполягає на задоволенні позову.
Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не зявились,про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені судом, що підтверджується наявними матеріалами справи. Жодних клопотань або заперечень відповідач до суду не надав.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідач перебуває на обліку в Нікопольській ОДПІ з 09.03.2000 р. за №124.
Згідно з позовом за відповідачем рахується залишок несплаченої суми податкового зобовязання у загальному розмірі 350 352,46грн., з яких:
-49 797,64грн. орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600);
-291 714,82грн. з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників (код бюджетної класифікації 18050500;
-1530,0грн. податку на доходи фізичних осіб,
-7310,0грн. по податку на додану вартість.
Заявлено до стягнення 36 164,0грн. заборгованості, яка утворена за рахунок нарахованих контролюючим органом сум штрафу.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09 листопада 2016 року Нікопольською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевіркуподаткової звітності з фіксованого сільськогосподарського податку та плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2015 рік, за результатом якої складено акт від 09.11.2016 №1942/04-07-12-02-29.30791530.
За висновками акту від 09.11.2016 №1942/04-07-12-02-29.30791530 відповідачем порушено терміни сплати самостійно визначеного податкового зобовязання з єдиного податку 4 групи (сільгосптоваровиробників, у яких частка с/г товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або 75%), визначених п.57.1 ст.57, п.295.9.2 п.295.9 ст.295 Податкового кодексу України.
Заявлено до стягнення 1417,87грн. заборгованості, яка утворилась внаслідок нарахованих контролюючим органом сум штрафу.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09 листопада 2016 року Нікопольською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевіркуподаткової звітності з фіксованого сільськогосподарського податку та плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2015 рік, за результатом якої складено акт від 09.11.2016 №1942/04-07-12-02-29.30791530.
За висновками акту від 09.11.2016 №1942/04-07-12-02-29.30791530 відповідачем порушено терміни сплати самостійно визначеного податкового зобовязання з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності). Визначених п.п. 57.1 ст. 57, п.287.3 ст. 287 Податкового кодексу України.
Також, 09 листопада 2016 року Нікопольською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та/або комунальної власності), за результатом якої складено акт від 09.11.2016 р. №1943/04-09-12-02-29.30791530.
За висновками акту від 09.11.2016 р. №1943/04-09-12-02-29.30791530 відповідачем порушено п.286.2 ст. 286, пп.49.18.3 п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, а саме порушено граничний термін подання податкової звітності за 2016 р.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, 26 квітня 2016 року Нікопольською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТОВ «Агрофірма «Весна», за результатом якої складено акт від 26.04.2016 р. №738/1201/30791530.
За висновками акту від 26.04.2016 р. №738/1201/30791530 відповідачем порушено п.п.49.18.1 п.49.18 ст. 49 та п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України, а саме порушено граничний термін подання податкової звітності за листопад 2015р., грудень 2015р., січень 2016 р., лютий 2016 р.
Копію податкового повідомлення-рішення відправлено відповідачу рекомендованим поштовим відправленням на податкову адресу платника, проте конверт з вмістом вказаного поштового відправлення повернувся на адресу відправника з відміткою поштового відділення «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.28).
На виконання положень ст.59 Податкового кодексу України відповідачу виставлена податкова вимога №52-23 від 06.05.2015 на суму 16 723,68грн., яка надіслана та вручена відповідачу 23.07.2015 (а.с.9).
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми заборгованості надано не було.
Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту ПК України).
Пунктом 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Згідно з п. 46. 1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п. 49.2 ст. 49 ПК України).
Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18. статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
За положеннями ст. 202 Податкового кодексу України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п.п.288.1, 288.2, 288.3 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.
Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
Згідно зі ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.
Згідно з п. п. 58.2, 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.
Згідно до п.п. 129.1, 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно з положенням п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.
Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 162 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач має новостворену непогашену податкову заборгованість по наступним платежам:
-«11010101» - з податку на доходи фізичних осіб;
-«14010100» - з податку на додану вартість,
-«18050500» - з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників та
-«18010600» -з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності.
Отже, сума новоствореної податкової заборгованості, що заявлена у позові до стягнення, є саме податковим боргом відповідача.
Враховуючи викладене, а також відсутність з боку відповідача заперечень щодо існування боргу або повної/часткової його сплати, з урахуванням встановленого Податковим кодексом України правила черговості вжиття податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме, кошти в розмірі 45 742,30 грн. підлягають стягненню з рахунків відповідача в обслуговуючих банках.
Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 94, 128, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративногосудочинстваУкраїни, суд, -
Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 94, 128, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позовГоловного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Весна", третя особа: Нікопольська обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області, про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 12 червня 2017 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 12.06.2017 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_4