Справа № 804/4674/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2017 р. Справа № 804/4674/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняВербного Д.С.,
представника позивача Полуциганової І.В.,
представника відповідача Немченко К.І.,
Із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач категорично не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню судом, з огляду на те, що всі господарські операції з ТОВ «Алфа - Барс», ТОВ «Інтеграс», ТОВ «Лувд», ПП «Метресурс» були реальними, підтверджуються первинними документами; сума витрат у розмірі 3658169,56 грн. це сума сплачених ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» податків та зборів, що підтверджується наявними документами бухгалтерського обліку. Окрім того, встановлені податковим органом порушення податкового законодавства по Амвросієвській філії позивача є безпідставними, з огляду на те, що вказана філія знаходиться на неконтрольованій Україною території Донецької області, а тому позивачем під час перевірки не надавалися перевіряючим документи по вказаному відокремленому підрозділу через захоплення останнього терористичними угруповуваннями, отже, у відповідача взагалі не було вихідних даних для визначення суми завищення витрат підприємства ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна», оскільки для такого розрахунку мають враховуватися усі документи по всьому підприємству, включаючи його структурні підрозділи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №804/4674/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 18.08.2016. Останнє судове засідання відбулося 17.03.2017.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2016 у справі №804/4674/16 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватне підприємства «Метресурс».
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представники відповідача в судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову, просила суд відмовити в його задоволенні повністю.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Публічне акціонерне товариство «ХайдельбергЦемент Україна» (ідентифікаційний код 00292923) зареєстроване як юридична особа 15.05.2013, перебуває на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС.
Судом встановлено, що посадовими особами Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС проведена документальна планова виїзна перевірка Публічного акціонерного товариства «ХайдельбергЦемент Україна» (далі - ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна») з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, результати якої оформлені актом від 03.02.2016 №18/28-01-50/00292923.
Зі змісту акта перевірки від 03.02.2016 №18/28-01-50/00292923 встановлено, що податковим органом не визнані витрати позивача на придбання товарів/ робіт (послуг) у ТОВ «Інтегрес», ТОВ «Лувд», ПП «Метресурс» всього на суму у розмірі 9890104,00 грн. Також, в ході перевірки встановлено, що всього витрати підприємства по оплаті податків та зборів у 2014 році склали 88660907,06 грн., у той час як ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» віднесено до складу інших витрат податкової декларації з податку на прибуток (рядок 06.4.14) суму у розмірі 92617213,00 грн., що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік на суму 3658169,56 грн.
Надаючи оцінку доводам податкового органу, викладеним в акті перевірки від 03.02.2016 №18/28-01-50/00292923 щодо нереальності господарських операцій та як наслідок неправомірності віднесення позивачем до складу витрат господарської діяльності витрат по придбанню товарів/робіт (послуг) у ТОВ «Інтегрес», ТОВ «Лувд», ПП «Метресурс», суд зазначає таке.
Таким чином, суд у справі №804/4675/16 дійшов висновку про наявність у позивача належним чином оформлених первинних документів, які підтверджують реальність здійснення господарської операції, отже і належне формування та декларування доходу та витрат по господарським операціям з придбання товару у ТОВ «Інтегрес», ТОВ «ТД «Содружество», ТОВ «Лувд», ПП «Метресурс», ТОВ «Альфа-Барс».
Приписами ч.2 ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.
В силу ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до положень ст. 150 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент подання позивачем звітності з податку на прибуток) якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.
Щодо решти суми від'ємного значення з податку на прибуток у розмірі 3658169,56 грн., то як видно з матеріалів справи, означена сума є різницею між задекларованою сумою витрат, здійснених ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» на оплату податків та зборів у 2014 році та фактичними даними щодо таких витрат, які наявні у податкового органу.
Відповідно до п.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України (далі - ПК України), об'єктом оподаткування на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.
Доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:
доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;
інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу (пункт 135.1. ст.135 ПК України).
Пунктом 135.2. ст.135 ПК України визначено, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Згідно з п. п. 136.1.1 та 136.1.2 п. 136.1 ст. 136 ПК України, для визначення об'єкта оподаткування не враховуються доходи: сума попередньої оплати та авансів, отримана в рахунок оплати товарів, виконаних робіт, наданих послуг; суми податку на додану вартість, отримані/нараховані платником податку на додану вартість, нарахованого на вартість продажу товарів, виконаних робіт, наданих послуг, за винятком випадків, коли підприємство - продавець не є платником податку на додану вартість.
Витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку (пп. 138.1.1, п. 138.1 ст. 138 ПК України).
У відповідності до п. 138.9. вказаної статті ПК України, до складу інших прямих витрат включаються всі інші виробничі витрати, які можуть бути безпосередньо віднесені на конкретний об'єкт витрат, у тому числі внески на соціальні заходи, визначені статтею 143 цього Кодексу, плата за оренду земельних і майнових паїв, кооперативні виплати фізичним особам - членам виробничого сільськогосподарського кооперативу, які не є підприємцями та які беруть трудову участь у діяльності такого сільськогосподарського кооперативу.
Як визначено в п.п. 138.10.2 п. 138.10. ст. 138 ПК України, до складу інших витрат включаються: адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством:
а) загальні корпоративні витрати, в тому числі організаційні витрати, витрати на проведення річних та інших зборів органів управління, представницькі витрати;
б) витрати на службові відрядження й утримання апарату управління підприємством (у тому числі витрати на оплату праці адміністративного апарату) та іншого загальногосподарського персоналу;
в) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів загальногосподарського використання (оперативна оренда (у тому числі оренда легкових автомобілів), придбання пально-мастильних матеріалів, стоянка, паркування легкових автомобілів, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона);
г) винагороди за консультаційні, інформаційні, аудиторські та інші послуги, що отримує платник податку для забезпечення господарської діяльності;
ґ) витрати на оплату послуг зв'язку (пошта, телеграф, телефон, телекс, телефакс, стільниковий зв'язок та інші подібні витрати);
д) амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання;
е) витрати на врегулювання спорів у судах;
є) плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків;
ж) інші витрати загальногосподарського призначення;
Відповідно до п.п. 14.1.27. п. 14.1. ст. 14 ПК України встановлено, що витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Як визначено в п.138.2 ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.
В п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України зазначено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Як зазначено перевіряючими на сторінці 19 акта перевірки від 03.02.2016 №18/28-01-50/00292923 ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» всього у 2014 році здійснено витрати на оплату податків та зборів на суму у розмірі 40674043,44 грн., у той час як до складу інших витрат в податковій декларації з податку на прибуток за 2014 рік віднесено суму таких витрат у розмірі 44332213,00 грн.
В матеріалах справи наявна декларація позивача з податку на прибуток підприємства за 2014 рік та додаток ІВ до рядка 06.4 (а.с. 163-166, т.6). Так, у вказаній декларації у рядку 06.4 ІВ позивачем задекларовано суму інших витрат звичайної діяльності та інших операційних витрат у сумі 228964999 грн. У додатку ІВ до рядка 06.4. міститься детальна розшифровка здійснених підприємством витрат, зокрема, у рядку 06.4.15 «Сума нарахованих податків та зборів, установлених Податковим кодексом України, а також інших обов'язкових платежів, встановлених законодавчими актами» ним задекларовано суму у розмірі 44332213,00 грн.
Така ж сума витрат задекларована підприємством і в складі рядка 06.4 ІВ уточнюючої декларації з податку на прибуток за 2014 рік (а.с. 167-169,т.6), розшифровка якого міститься у рядку 06.4.15 Додатку ІВ до рядка 06.4 зазначеної уточнюючої декларації.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, всього у 2014 році позивачем було здійснено такі витрати з оплати податків та зборів: збір за користування радіочастотним ресурсом України - 1826,70 грн.; плата за користування надрами для видобування корисних копалин - 7601011,67 грн.; податок на нерухоме майно - 1506,98 грн.; орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - 25296139,60 грн.; земельний податок - 154240,40 грн.; збір за спеціальне використання водних ресурсів 972065,07 грн.; екологічний податок - 6646162,98 грн.; збір за першу реєстрацію - 1090,04 грн. Таким чином, всього нараховано податків та зборів у 2014 році у розмірі 40674043,44 грн. Аналогічні дані щодо сплачених підприємством сум податків та зборів у 2014 році надає і податковий орган (а.с.122- 125, т.10).
За даними відповідача:
- плата за користування надрами для видобування корисних копалин - всього 7601011,67 грн.;
згідно розрахункам позивача поданим до Криворізької МДПІ:
- орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності 25296139,60 грн.:
- земельний податок - 154240,40 грн.
- збір за спеціальне використання водних ресурсів 972065,07 грн.
- екологічний податок - 6646162,98 грн.
З урахуванням наведеного, позивачем завищено суму фактично сплачених податків та зборів по рядку 06.4.15 Додатку ІВ до рядка 06.4 декларації з податку на прибуток за 2014 рік на суму у розмірі 3658169,56 грн.
Твердження представника позивача щодо неможливості перевіряючих контролюючого органу визначити конкретну суму виробничих витрат підприємства через неможливість здійснення перевірки Амвросіївської філії ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» судом відхиляються, з урахуванням того, що під час розглядуваної документальної планової виїзної перевірки податковим органом не перевірялися витрати Амвросіївської філії ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна», оскільки у перевіряючих контролюючого органу були відсутні вихідні дані по вказаному відокремленому підрозділу, про що зазначено як в акті перевірки від 03.02.2016 №18/28-01-50/00292923, так і представниками відповідача в судовому засіданні. Під час здійсненої перевірки ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» ревізорами -інспекторами відповідача бралися до уваги дані по сумам податків та зборів, сплаченим позивачем до бюджету у 2014 році та дані тих розрахунків (декларацій), які подавалися самим підприємством позивача до податкових органів, а тому відсутність первинних документів по Амвросіївській філії ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» під час перевірки не спричинила неможливості обрахування перевіряючими контролюючого органу загальної суми надходжень до бюджету зі сплачених ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» податків та зборів за 2014 рік.
Стосовно доводів позивача про протиправність невідображення перевіряючими в акті перевірки фактів завищення податкових зобов'язань ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» з податку на прибуток, а саме: невідображення постійних нерозподільних витрат на суму у розмірі 23845311 грн., які не включені підприємством до декларації з податку на прибуток за 2014 рік, то такі доводи судом відхиляються, з огляду на те, що відповідачем наданий додаток 4 до акту перевірки - Узагальнений перелік документів, які було використано під час перевірки (а.с. 191 -195, т.10), в якому відсутні документи щодо постійних нерозподільних витрат ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна», а також згідно пояснень представника відповідача в подальшому разом із запереченнями на акт перевірки такі документи податковому органу також не надавалися.
Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню судом.
У відповідності до ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163, 186, 254 КАС України, суд,
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 22 березня 2017 року.

Суддя О.В. Царікова