Справа № 820/381/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 р.Справа № 820/381/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Калитки О. М. , Бондара В.О.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2017р. по справі № 820/381/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Укртрансбезпеки України у Харківській області , Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки України , Державної служби України з безпеки на транспорті

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки України у Харківській області, Київського міжрегіонального управління Укратрансбезпеки України, в якому, уточнивши позовні вимоги, просив суд:

- визнати незаконним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0200069 від 21.12.2016, яким зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_1 сплатити 1332 євро.;

- визнати незаконною та скасувати постанову Київського міжрегіонального упраравління Укртрансбезпеки АА №0010447 від 21.02.2017 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржуваний розрахунок є неправомірним, оскільки складений на підставі акту АХ № 0200069, який не відповідає дійсності, так як позивач не надавав послуги автоперевезення з перевищенням вагових обмежень. В документах складених відповідачем не вказано порядковий номер ваг, на яких проходило зважування, не вірно зазначено фактичну вагу транспортного засобу, замість 51887 кг. заначено 43,650 кг. Крім того, відповідач, розраховуючи розмір плати за проїзд великовагового транспорту застосува усю відстань маршруту перевезення вантажу замість застосування відстані між пунктом відправлення до пункту зважування. Внаслідок чого, на думку позивача, було неправомірно винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки України у Харківській області, Київського міжрегіонального управління Укратрансбезпеки України, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконного та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та про визнання незаконної та скасування постанови Київського міжрегіонального управління Укртансбезпеки АА №0010447 від 21.02.2017 року - відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що наказом від 16.12.2016 року № 941 Державної служби України з безпеки на транспорті "Про затвердження щотижневого графіку проведення рейдових перевірок, які здійснюються територіальними органами Укртрансбезпеки затверджено Графік проведення рейдових перевірок територіальними органами Укртрансбезпеки" у період з 19.12.2016 по 25.12.2016 року, згідно з яким Управління Укртрансбезпеки у Харківській області проводить перевірку з 19.12.2016 року по 25.12.2016 року на а/д М-03 "Київ-Харків-Довжанський" 471 км., пост ДПС ГУНП в Харківській області "Пісочин".

19.12.2016 року Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області було видано направлення № 024445 від 19.12.2016 року посадовим особам ОСОБА_2 старшому державному інспектору відділу державного контролю та нагляду за безпекою на наземному транспорті та ОСОБА_3 старшому державному інспектору відділу державного контролю та нагляду за безпекою на залізничному транспорті для проведення рейдової перевірки суб'єктів господарювання всіх форм власності, громадян водіїв щодо дотримання вимог законодавства на ділянках доріг: пост ДПС ГУНП в Харківській області «ХТЗ» 516км а/д М-03 "Київ - Харків Довжанський", пост ДПС ГУНП в Харківській області «Пісочин» 471 км, а/д М-03 "Київ - Харків - Довжанський" , пост ДПС ГУНП в Харківській області «Кемпінг» 19 км, а/д М-18 "Харків-Сімферополь-Алушта - Ялта" .

21.12.2016 року при проведенні рейдової перевірки, місце проведення перевірки - а/д М-03 Київ-Харків-Довжанський км.471 державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області було проведено зважування автомобіля (тягача) марки INTERNATIONAL модель 94001 д.р.н. НОМЕР_2, що належить Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_4 - водій фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Результат зважування був зафіксований в акті №0200069 від 21.12.2016 року.

На підставі акту №0200069 від 21.12.2016 року Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області складено: розрахунок № 0200069 від 21.12.2016 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування з зазначенням перевищення нормативів: протяжність маршруту - 1200 км, загальна маса: 43,65 (параметри на які нараховується плата за проїзд - 3,65, плата за проїзд/км за перевищення нормативних параметрів (ЄВРО) 0 0,1; навантаження на осі: п.2.3.1. строєна, т - 26,2 , параметри на які нараховується плата за проїзд - 4,2, плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, євро/км - 0,27, яким зобов'язано позивача здійснити плату (переведення в гривні відповідно до курсу обміну НБУ) за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи на суму1332 євро та складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 21.12.2016 року.

06.01.2017 року контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, у пункті габаритно-вагового контролю на 471 км а/д М-03 «Київ - Харків - Довжанський» проведено зважування транспортного засобумарки INTERNATIONAL модель 94001 д.р.н. НОМЕР_2, що належить Позивачу.

Дана обставина підтверджується роздруківкою (чеком №06592 від 21.12.2016), який ваговий комплекс формує і видає автоматично, що унеможливлює втручання особи в результати зважування.

Після проходження габаритно-вагового контролю співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області було встановлено, що загальна маса транспортного засобу та і навантаження на строєну ось перевищують нормативно-встановлені параметри, а саме: загальна маса - 43,65 т. замість встановлених 40 т, навантаження на строєну вісь - 26,2 т замість встановлених 22 т.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності дій суб"єкта владних повноважень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно п.п. 1 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до п.п. 15, 27 п. 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

За визначеннями наведеними в статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Також статтею 48 цього Закону встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 за №879 (зі змінами) "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" (далі - Порядок №879)

За визначеннями у пункті 2 цього Порядку, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; повторне вимірювання і зважування - будь-яке наступне вимірювання транспортного засобу, що перебуває в межах одного стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю, з часу в'їзду такого транспортного засобу на територію пункту до виїзду з неї. Не є повторним вимірювання, яке проводиться через технічні перебої в роботі вимірювального і зважувального обладнання, що не суперечить вимогам затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології методики; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено п.30 Порядку № 879.

Відповідно до п.3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15 - 25 зазначеного Порядку. Так, габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль (пункт16 Порядку).

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати (пункт 18 Порядку).

За результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та відповідного підрозділу МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху (пункт 20 Порядку).

Пунктом 21 Порядку передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

Пунктом 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд. Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (абз.1 п.28 Порядку №879).

Відповідно до п. 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою:П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пунктом 31 Порядку № 879 встановлено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Згідно із п.31-1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Із наведеного випливає, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов'язковим платежем, який дає право на рух транспортного засобу.

Розрахунок плати за проїзд від 06.01.2017 виконаний відповідно до формули за наступними параметрами: П= (Рзм + Рнв + Рг) х В х К (п. 31-1) де: Рзм - 0,1 (загальна маса транспортного засобу з 40т. до 44т.); Рнв - 0,27 (перевищення становить 19,09 %); Рг - 0 (габарити не перевищують нормативно-встановлені); В - пройдена відстань 1200 км; К - у потрійному розмірі, (перевищення понад 10-40 відсотків). П= (0,1 + 0,27 + 0) * 1200 * 3 = 1332 Євро.

Також судом першої інстанції встановлено, що державними інспекторами за результатами проведенної перевірки транспортного засобу INТЕКNАТIОNАL 94001, номерний знак НОМЕР_2, за кермом якого знаходився ОСОБА_4 - водій ФОП ОСОБА_1, складено акт №0201887 від 21.12.2016 року щодо перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, згідно якого, виявлено порушення, а саме, надання послуг з перевезення вантажу згідно ТТН №50 від 20.12.2016 року (вантажовідправник:ФГ "Білак", Самбірського району Львівської області, вантажоотримувач СФГ "Верес" Слов'янського району Донецької області, пункт завантаження - с.Стрілкове, пункт розвантаження - с.Торець) без оформлення дозволу на перевезення вагових обмежень, а саме при нормі загальної ваги автомобіля з вантажем - 40000 кг., то за результатами зважування транспортний засіб, як зазначалось вище, мав вагу 43650 кг.

Водій зі змістом акту АХ №0201887 від 21.12.2016 року був ознайомлений, надав пояснення що не згоден, від підписання акту відмовився, у зв'язку з чим, інспекторами внесено відповідний запис.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року.(далі Порядок №1567).

Відповідно до п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Ввідповідно до абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно - господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований на території Київської області, тому розгляд акту АХ № 0201887 від 21.12.2016 здійснювало Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

09.02.2017 року позивача було викликано до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на 21.02.2017року. Поштове повідомлення було отримано позивачем 10.02.2017року.

За результатами розгляду справи Київське міжрегіональне управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову АА № 0010447 від 21.02.2017 року про застосування адміністративно- господарського штрафу у сумі 1700 грн.

Щодо посилань позивача, що при арифметичному додаванні маси транспортного засобу з масою вантажу (яка зазначена в товарно-транспортних накладних №50-53) загальна маса складає 41,887 т., тобто перевищення ваги становить 1887 кг. (до 10%), колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до позову додано товарно-транспортні накладні, в яких зазначено перевезені кількості голів телець племінних з їх живою вагою в кг. Разом з тим, лише одна товарно-транспортна накладна за №50 від 20.12.2016 року, в якій зазначено перевезення 17 телиць племінних загальною живою вагою 7336 кг. містить зазначення марки та державного номеру автомобіля, прізвище водія.

З пояснень представника відповідача наданих у суді першої інстанції, лише дана товарно транспортна -накладна була надана до перевірки. У зв'язку з чим була відображена в акті №0201887 від 21.12.2016 року.

Отже, товарно-транспортні накладні №51-53 від 20.12.2016 року не містять необхідних реквізитів для ідентифікування перевезеного товару даним автотранспортом перевізника, тому не можуть бути визнані колегією суддів як належні та допустимі докази в розумінні ст.70 КАС України.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наведені нормативно-правові акти, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено факту неправильного нарахування контролюючим органом суми розрахунку плати за проїзд від 21.12.2016 року та розгляд акту АХ № 0201887 від 21.12.2016 здійснено належним суб'єктом владних повноважень та застосовано адміністративно- господарський штраф у сумі 1700 грн.

Згідно з пунктами 12, 13 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

З матеріалів справи вбачається, що проведення вагових замірів проводилось вагами пересувними автомобільними типу СНЕКLODE FREEWEIGH, заводський № 008231, виробник "CENTRAL WEIGHING", Англія, на який є: Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №34-00/3883, чинне до 28.07.2017 року, виданого Державним підприємством "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки типу СНЕКLODE FREEWEIGH, заводський № 008231, відповідає вимогам ГОСТ 29329-92 "Весы для статического взвешивания. Общие техническте требования", характеристики кожної платформи: НмГЗ -5 - 500 кг.. НГЗ - 15000 кг., d=е=50 кг., клас звичайний; Сертифікат затвердженого типу засобів вимірювальної техніки №UA-VI/1-2195-2007.

Таким чином, колегія суддів вважає, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, який належить позивачу, здійснювався технічним засобом, що пройшов повірку, та є придатним до застосування.

До доводів апеляційної скарги позивача стосовно невірного зазначення маршруту руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування, кілометрів, колегія суддів ставиться критично, виходячи з наступного.

Відповідно до п.24 Порядку після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Аналізуючи дану норму, колегія суддів вважає, що належним та допустимим доказом приведення вагових параметрів транспортного засобу позивача у відповідність встановленим нормам - є лише чек повторного зважування.

Таким чином, оскільки транспортний засіб на повторний габаритний-ваговий контроль не спрямовувався та позивачем не надано до суду докази приведення у відповідність вагових параметрів, то колегія суддів доходить висновку, що контролюючим органом правомірно було визначено відстань маршруту руху транспортного засобу з пункту завантаження до пункту розвантаження, що складає 1200 км.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані позивачем розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0200069 від 21.12.2016, яким зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_1 сплатити 1332 євро. та постанова Київського міжрегіонального упраравління Укртрансбезпеки АА №0010447 від 21.02.2017 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн. застосовані відповідачами обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх положень законодавства, обставин даної справи та на підставі усіх матеріалів, які мають значення для конкретної ситуації, а, отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2017 року по справі № 820/381/17 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст.41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2017р. по справі № 820/381/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М. Бондар В.О.
Повний текст ухвали виготовлений 12.06.2017 р.