Справа № 694/966/16-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Сакун Д.І. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року Справа: № 694/966/16-а

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на окрему ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови від 24.12.2015 р. № 145 про адміністративне правопорушення.

У ході розгляду справи судом першої інстанції було встановлено порушення інспектором Гаврилюк Л.П. вимог законодавства та вчинення дій, які можуть містити склад кримінального правопорушення, у зв'язку з чим постановлено окрему ухвалу від 16 березня 2017 року про доведення зазначених обставин до відома прокурора Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області для проведення перевірки та вжиття заходів прокурорського реагування в разі виявлення підстав для цього.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Державна архітектурно-будівельна інспекція України подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, так як, на думку апелянта, окрема ухвала постановлена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а окрема ухвала суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, інспектором управління ДАБІ у Черкаській області Гаврилюк Л.П. за фактом правопорушення, встановленого в акті перевірки від 14.12.2015 р. та протоколі від 14.12.2015 р. № 169, було складено дві постанови від 24.12.2015 р. № 145 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за одне й те саме правопорушення на підставі ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Зазначені постанови ідентичні за змістом, однак відрізняються за місцем їх складання: в одній з них вказано м. Черкаси, а в другій - с. Стебне Звенигородського району.

Судова колегія встановила, що постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції керувався ст. 166 КАС України та виходив з того, що вищезазначені дії інспектора Гаврилюк Л.П. можуть містити склад кримінального правопорушення, а тому такі обставини мають бути доведені до відома прокурора.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Частиною 2 статті 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У ч.1 ст.276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з ч.1 ст.250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 166 КАС України передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Отже, законодавством чітко визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та, відповідно, складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а також вимоги щодо забезпечення можливості реалізувати нею своє право на захист, що безпосередньо пов'язано з проведенням вказаних процесуальних дій за місцем вчинення правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що місцем вчинення правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, а також місцем його проживання є с. Стебне Звенигородського району Черкаської області /Т.1 а.с.75/.

При цьому, як було правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, інспектором управління ДАБІ у Черкаській області складено дві постанови від 24.12.2015 р. № 145 по справі про адміністративне правопорушення, які є однаковими за змістом, однак містять різні дані про місце їх складання: м. Черкаси та с. Стебне Звенигородського району /Т.1 а.с.81-82, 94-95/, а отже порушено вимоги ч. 1 ст. 276 КУпАП та не забезпечено належним чином право позивача на захист при розгляді його справи, як того вимагає ч. 1 ст. 268 КУпАП.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що зазначені факти, а також обставини щодо ймовірного подання суду завідомо неправдивого документу в ході офіційного з'ясування обставин справи потребують перевірки прокурором в порядку ч. 1 ст. 250 КУпАП.

Водночас, колегія враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав, регламентованих ст. 166 КАС України, для постановлення окремої ухвали про доведення встановлених судом обставин до відома прокурора Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області для проведення перевірки та вжиття заходів прокурорського реагування в разі виявлення відповідних підстав.

Доводи апелянта про те, що окрема ухвала суду не відповідає вимогам ст. 166 КАС України, оскільки не містить будь-яких вказівок щодо усунення саме причин та умов, що сприяли порушенню закону та винесена відносно особи, яка не є стороною у справі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки статтею 166 КАС України не визначено конкретний склад суб'єктів владних повноважень, до відома яких суд може довести факт виявлення порушення закону, а у відповідності до ч. 1 ст. 250 КУпАП, саме прокурор наділений відповідними повноваженнями для здійснення нагляду за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні у справах про адміністративне правопорушення, у ході якого можуть бути вявлені причини та умови, що сприяли поршенню закону і вжито відповідних заходів прокурорського реагування для їх усунення, зокрема у вигляді притягнення винних осіб до відповідальності.

Крім того, статтею 166 КАС України коло осіб щодо яких може бути постановлено окрему ухвалу не обмежено особами, які беруть участь у справі.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не вказано норму закону, порушення якої призвело до постановлення окремої ухвали, колегія суддів приймає до уваги, однак зазначає, що це не призвело до неправильного вирішення питання про необхідність доведення виявлених фактів до відома прокурора та наявності правових підстав для застосування ст. 166 КАС України, а отже, у відповідності до ст. 202 КАС України, не є правовою підставо для скасування рішення суду першої інстанції.

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції в окремій ухвалі було неправильно зазначено відповідача у справі, не доводять незаконності даного судового рішення, а вказують на допущення судом описки, порядок виправлення якої визначений у ст. 169 КАС України.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно вирішено питання про постановлення окремої ухвали.

Згідно зі ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Державної архітектурно-будівельної інспекції України підлягає залишенню без задоволення, а окрема ухвала Звенигородського районного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - залишити без задоволення, а окрему ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, у відповідності до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 14 червня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.