Справа № 343/511/17
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2017 р. Справа № 343/511/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.

за участю: секретаря судового засідання Хоми О.В.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - Фалька В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до державного кадастрового реєстратора відділу у Долинському районі міськрайонного управління у Долинському районі та м. Болехові Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Фалька В.Б., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вигодська селищна рада Долинського району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківському окружному адміністративному суду передано на розгляд адміністративну справу № 343/511/17 за позовом ОСОБА_3 до державного кадастрового реєстратора відділу у Долинському районі міськрайонного управління у Долинському районі та м. Болехові Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вигодська селищна рада Долинського району Івано-Франківської області про зобов'язання до вчинення дій, згідно ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.04.2017 року .

У судовому засіданні, на підставі статей 51, 137 Кодексу адміністративного судочинства України, представником позивача подано заяву від 01.06.2017 року, згідно якої позивачем збільшено позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за № РВ-017 від 14.03.2017 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем безпідставно, в порушення норм законодавства та за наявності усіх документів, необхідних для здійснення державної реєстрації земельної ділянки, відмовлено ОСОБА_3 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у відповідності до рішення за № РВ-017 від 14.03.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти заявленого позову заперечив з підстав, наведених в письмовому обґрунтуванні, яке міститься в матеріалах справи (а.с.71). Просив суд в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з'явився без поважних причин та без повідомлення ним про причини неприбуття, хоча третя особа була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду. У судовому засіданні, яке відбулось 25.05.2017 року, представник третьої особи позовні вимоги підтримав.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив наступне.

Рішенням сесії Вигодської селищної ради від 21.02.2016 року № 256-14/2017 за заявою ОСОБА_3 викладено у новій редакції рішення сесії Вигодської селищної ради від 28.01.2016 року № 49-4/2016 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" та надано ОСОБА_3 дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства площею 0,0489 га по вул. Драгоманова в смт. Вигода (а.с.12).

27.02.2017 року ОСОБА_3 звернулась до відділу Держгеокадастру у Долинському районі із заявою про проведення державної реєстрації земельної ділянки з видачею витягу (а.с.10).

До вказаної заяви позивачем додано оригінал технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства за адресою смт. Вигода, вул. Драгоманова, Долинський район, Івано-Франківська область, виготовленої ПП "Геоукрпроект" на замовлення ОСОБА_3 із засвідченими в установленому порядку копіями (а.с.11-30), а також електронний документ (обмінний файл) на земельну ділянку.

За наслідками розгляду заяви, державним кадастровим реєстратором відділу у Долинському районі міськрайонного управління у Долинському районі та м. Болехові Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Фальком В.Б. прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за № РВ-017 від 14.03.2017 року (а.с.8).

Вказане рішення мотивоване невідповідністю поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме невідповідність виготовленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та рішення Вигодської селищної ради від 21.02.2017 року за № 256-14/2017 "Про внесення змін у рішення сесії від 28.01.2016 року № 49-4/2016 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" пункту 110 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року за № 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" та пункту 1 Перехідних положень Земельного кодексу України (відсутнє рішення про надання ділянки у власність, прийняте відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року "Про приватизацію земельних ділянок"); подання заявником документів не в повному обсязі.

Разом з тим, ОСОБА_3 запропоновано виправити зауваження, викладені в оскаржуваному рішенні шляхом виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с.8).

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, в тому числі, особистого селянського господарства, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (частина 7 статті 118 Земельного кодексу України).

Згідно частин 8, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до частини 1 зазначеної статті формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) (частина 2 статті 79-1).

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок (частина 5 статті79-1).

У частинах шостій - сьомій коментованої статті визначено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок; винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Відповідно до пункту 1 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Статтею 50 Закону України "Про землеустрій" визначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Таким чином, формування земельних ділянок при отриманні безоплатно у власність земельної ділянки у порядку відведення земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. На підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється державна реєстрація земельних ділянок, переданих громадянам України безоплатно у власність за рішенням органу місцевого самоврядування прийнятого відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок".

Статтею 204 Земельного кодексу України визначено, що ведення Державного земельного кадастру здійснюється відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру встановлені Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Відповідно до статті 1 вказаного Закону державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно частини 2 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема, особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи (частина 3 статті 24 зазначеного Закону).

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа (частина 4 статті 24 зазначеного Закону).

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:

перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;

за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації (частина 5 статті 24 зазначеного Закону).

Відповідно до частини 6 статті 24 вказаного Закону підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є, зокрема, подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі та невідповідність поданих документів вимогам законодавства.

Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.1012 року № 1051.

Згідно пункту 67 зазначеного Порядку внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам:

текст документів має бути написаний розбірливо;

документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;

документи мають відповідати вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Відповідно до пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Пунктом 109 вказаного Порядку визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою:

1) особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

2) власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

3) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Пунктом 110 Порядку ведення Державного земельного кадастру передбачено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22;

2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації);

3) електронний документ.

Згідно пункту 111 зазначеного вище Порядку Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: 1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; 2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій, зокрема, приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі:

- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Таким чином, формування нової земельної ділянки передбачає проведення її державної реєстрації. Процедура державної реєстрації здійснюється на підставі заяви, зокрема, особи, якій за рішенням органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою. До вказаної заяви додається землевпорядна документація та електронний документ. Підставами для відмови у державній реєстрації земельної ділянки серед іншого є невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту, а також подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Як встановлено судом, позивачем до зави про державну реєстрацію земельної ділянки від 27.02.2017 року додано оригінал технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства за адресою смт. Вигода, вул. Драгоманова, Долинський район, Івано-Франківська область, виготовленого на підставі рішення сесії Вигодської селищної ради від 21.02.2016 року № 256-14/2017.

В судовому засіданні встановлено, що рішення про передачу ОСОБА_3 безоплатно у приватну власність зазначеної земельної ділянки відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" органом місцевого самоврядування не приймалось.

Таким чином, враховуючи, що позивачем до зави про державну реєстрацію земельної ділянки не додано визначеного чинним законодавством оригіналу документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки, а саме - проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд приходить до переконання про правомірність прийняття відповідачем рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки від 14.03.2017 року № РВ-017 та відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, суд звертає увагу на помилковість посилань позивача в обґрунтування позовних вимог на пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр", яким визначено, що у разі якщо відомості про земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), оскільки судом встановлено, та не заперечується представником позивача, що земельна ділянка площею 0,0489 га по вул. Драгоманова в смт .Вигода у власність чи користування ОСОБА_3 у встановленому законом порядку не надана.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Біньковська Н.В.

Постанова складена в повному обсязі 12.06.2017.