Справа № 2-а-2505/11
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2011-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-а-2505/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

при секретарі Сушко М.О., Ліщенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_2

до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси

про зобовязання нарахувати і виплатити невиплачену державну соціальну допомогу за період з 1 січня 2009 року по 16 травня 2011 року в сумі 2349,40 грн., -

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси зобовязання нарахувати і виплатити невиплачену державну соціальну допомогу за період з 1 січня 2009 року по 16 травня 2011 року.

З посиланням на приписи ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнипозивач вважає, що має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, що становить 30% мінімальної пенсії за віком. Позивач стверджує, що відповідач не виконує вимоги ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, що порушує його законні права на належний соціальний захист. Законами України Про державний бюджет Українина відповідні роки положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнибули обмежені виплати соціальної допомоги дітям війни. Однак рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007року відповідні положення Закону України Про державний бюджет України на 2007 ріквизнано неконституційними. Рішенням Конституційного суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року відповідні положення Закону України Про державний бюджет України на 2008 ріктакож визнано неконституційними.

У 2009-2010 роках Законами України про державний бюджет на відповідні роки не обмежувався розмір виплат державної соціальної допомоги дітям війни. Позивач вказує, що він своєчасно не звернувся до суду з адміністративним позовом, оскільки вважає, що державну соціальну допомогу йому не виплачено з вини органу, що повинен був її виплачувати, тому відповідно до Закону України Про пенсійне забезпеченнядержавна соціальна допомога дітям війни повинна йому бути сплачена за минулий час без обмеження будь-яким строком. Позивач також вказує, що Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси не виплатило йому державну соціальну допомогу за вказані періоди в сумі 2 349, 40грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.09.2011року позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про зобовязання нарахувати і виплатити невиплачену державну соціальну допомогу за період з 1 січня 2009 року по 15 листопада 2010 року включно залишено без розгляду.

При цьому решта позовних вимог щодо захисту порушених прав ОСОБА_2 в межах встановленого статтею 100 КАС України шестимісячного строку звернення до адміністративного суду підлягає розгляду за правилами КАС України.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання зявився, наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, надав заперечення у яких просив позов ОСОБА_2 залишити без розгляду з посиланням на ст. 100 КАС України щодо пропущення строку звернення до суду і просив розглянути дану справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та належним чином повідомленого представника відповідача - субєкта владних повноважень, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною війни і знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду у Київському районі м. Одеси.

Згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни позивачка має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, що становить 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 99 ч.1 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими Законами України.

Згідно ст. 99 ч.2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Суд приймає до уваги, що позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав, свобод чи інтересів щодо невиплати чи неповноти виплати державної соціальної допомоги дитини війни 16.05.2011 року

З урахуванням постановлення судом ухвали від 09.09.2011року про залишення позовної заяви ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про зобовязання нарахувати і виплатити невиплачену державну соціальну допомогу за період з 1 січня 2009 року по 15 листопада 2010 року включно без розгляду, захисту підлягають права позивача за період з 16 листопада 2010 року по 16 травня 2011 року.

Суд приймає до уваги відсутність законодавчого обмеження щодо виконання вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року, при цьому суд не вважає, що відсутність у Державному бюджеті України видатків на виплату державної соціальної допомоги дітям війни є підставою для невиконання вимог Закону з боку відповідача щодо виплати ОСОБА_2 державної соціальної допомоги, як дитині війни.

Також суд вважає, що Постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 22.08.2008 року Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою передбачені виплати державної соціальної допомоги дітям війни у розмірі 10% щомісячно не відповідає вимогам ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, якою встановлено право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст. 9 ч. 4 КАС України у разі невідповідності нормативно - правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позивач має право на перерахунок підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком, з урахуванням сплаченої ОСОБА_2 додаткової виплати у 2009-2010роках у розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком, і тому орган державної влади, до якого відноситься адміністративний відповідач Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, не може свідомо відмовляти у цих виплатах, тому суд вважає противоправною відмову Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси від 20.04.2011року у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 державної соціальної допомоги, як дитині війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 16 листопада 2010 року по 16 травня 2011 року з урахуванням виплачених сум.

Суд також вважає, що слід зобовязати Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_2 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року, як дитині війни виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 16 листопада 2010 року по 16 травня 2011 року з урахуванням виплачених сум.

У відповідності до ч. 1 п. 1. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з державного бюджету України або позабюджетних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Позовні вимоги в частині зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу дітям війни у конкретно визначеній сумі 2 349, 40грн. не підлягають задоволенню, так як питання про розрахунок розміру таких виплат відносяться до компетенції відповідача.

Згідно до ст. 94, ч. 1 ст. 256 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст.4-15, 18, 19, 79, 94, 160 - 163, 185, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про зобовязання нарахувати і виплатити невиплачену державну соціальну допомогу задовольнити частково.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_2 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року, як дитині війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 16 листопада 2010 року по 16 травня 2011 року, з урахуванням виплачених сум за даний період.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення невиплаченої частини державної соціальної допомоги у відповідності до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року у межах суми стягнення за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у сумі 3 (три) гривні 40 копійок.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Петренко В. С.