Справа № 2-а-3548/11
Суддя: Салтан Л. В.
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3548/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2011 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Салтан Л.В.

при секретарі Небесній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Одеській області

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

9 червня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії з урахуванням щомісячної державної соціальної надбавки в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком у період з 1 січня 2006 року по теперішній час, зобовязати відповідача в подальшому нараховувати щомісячну соціальну допомогу та стягнути з відповідача кошти затрачені на правову допомогу.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2011 року позов ОСОБА_1 в частині вимог за періоди з 1 січня 2006 року по 8 грудня 2010 року залишено без розгляду.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Одеській області в судовому засіданні позов не визнав, надав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Одеській області та має статус дитини війни.

Статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18 листопада 2004 року передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

З урахуванням постановлення судом ухвали від 12 жовтня 2011 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині вимоги за період з 1 січня 2006 року по 8 грудня 2010 року без розгляду, захисту підлягають права позивача починаючи з 9 грудня 2010 року.

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту.

Суд приймає до уваги відсутність законодавчого обмеження щодо виконання вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18 листопада 2004 року, при цьому суд не вважає, що відсутність у Державному бюджеті України видатків на виплату державної соціальної допомоги дітям війни є підставою для невиконання вимог Закону з боку відповідача щодо виплати позивачу державної соціальної допомоги, як дитині війни.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно до ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннявстановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом про Державний бюджет України на відповідний рік, який застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Положення ч.3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на думку суду, не є перешкодою для застосування величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого ч.1 ст. 28 мінімального розміру пенсії за віком.

Суд не приймає доводи відповідача викладені в запереченнях на позов, стосовно того, що на теперішній час обчислення підвищення до пенсії повинне виплачуватись в розмірах встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року, оскільки обчислення підвищення до пенсії, виходячи з розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року є порушенням засад пріоритету законів над підзаконними актами, а тому розрахунок такого підвищення повинен здійснюватись з розміру встановленого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до ст. 9 ч.4 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

При цьому суд враховує, що відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 ріквід 14.06.2011 р. № 3491 -VI прикінцеві положення доповнено пунктом 4 такого змісту: Установити що у 2011 році норми і положення статей 39, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осібзастосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Відповідно до п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" від 06.07.2011р. № 745 установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні.

Суд враховує також і те, що вказаний вище Закон України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 ріквід 14.06.2011 р. набув чинності з моменту його опублікування 18.06.2011 року, а Постанова Кабінету Міністрів України "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" від 06.07.2011р. № 745 набрала чинності 23 липня 2011 року, отже до 23 липня 2011 року були відсутні обмеження щодо виконання положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Приймаючи до уваги принцип дії закону у часі, суд враховує відсутність законодавчого обмеження щодо виконання вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року, при цьому суд не вважає, що відсутність у Державному бюджеті України видатків на виплату державної соціальної допомоги дітям війни є підставою для невиконання вимог Закону з боку відповідача щодо виплати позивачу державної соціальної допомоги, як дитині війни.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу у розмірі 300,00 грн., то ці вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до п.2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положенняКАС України встановлено Постановою КМУ Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок державивід 27 квітня 2006 року №590. Компенсація витрат на правову допомогу стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є субєктом владних повноважень, якщо вона сплачується субєктом владних повноважень, не повинна перевищувати 40% розміру мінімальної заробітної плати за кожну годину роботи особи, яка надавала правову допомогу, а якщо компенсація відповідно до КАСУ сплачується за рахунок держави, тоді така компенсація не повинна перевищувати 5% розміру мінімальної заробітної плати за повний робочий день особи, яка надавала правову допомогу. У даному випадку відповідно до вимог ст.90, 94 КАСУ витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України, тому компенсація позивачу за понесені витрати на правову допомогу складають 5% х (5,77 х 8год.)= 2 грн.30 коп. (ЗУ від 23.12.2010 року розмір мінімальної заробітної плати з 1 квітня 2011 року складає за місяць 960 грн, за 1 годину 5,77 грн).

Крім того, належним відповідачем в частині зазначених вимог позивача є орган розпорядження бюджетних коштів, яким в свою чергу Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області не являється.

Вимог до відповідного органу позивачем не заявлено, в звязку з чим данні вимоги не можуть бути задоволені.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

При викладених обставинах суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, визнати дії ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Одеській області неправомірними, зобовязати відповідача поновити порушене право позивача та зобовязати ГУПФ України в Одеській області здійснити нарахування, перерахування підвищення невиплаченої державної соціальної допомоги у відповідності до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18 травня 2004 року за період з 9 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року.

Керуючись ст.ст. 6-14, 17, 19, 99, 100, 122, 159-163, 167, 185, 186, 254, 256 КАС України, ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18 травня 2004 року, Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннявід 9 липня 2003 року, ст. 19 Закону України Про державні соціальні стандарти і державні соціальні гарантії, п. 6 ст. 3 ЦК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання відмови в нарахуванні та виплаті щомісячної державної соціальної допомоги Дітям війнибезпідставною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати відмову ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Одеській області щодо проведення нарахування, перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком за період з 9 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнинеправомірною.

Зобовязати ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату підвищення до пенсії, встановленого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхуванняза період з 9 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий Салтан Л. В.