Справа № 749/447/17
Суддя: Чигвінцев М. С.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 749/447/17
Номер провадження 2-а/749/50/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Чигвінцева М.С.

за участю секретаря Мирошниченко А.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернігові ДПП лейтенанта поліції Ніколаєнко О.В., начальника Управління патрульної поліції у м. Чернігові Леонова О.В., про скасування постанови та рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, 19 квітня 2017 року звернувся до Щорського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернігові ДПП лейтенанта поліції Ніколаєнко О.В., начальника Управління патрульної поліції у м. Чернігові Леонова О.В.,про скасування постанови серії ДР №159371 від 11.04.2017 року та рішення №П-201/41/22/01-2017 року Управління патрульної поліції м. Чернігів.

В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що спірною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не дотримано вимог статтей 280, 283,284 КУпАП, нез?ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не враховано пояснення позивача з приводу його інвалідності, оскільки позивач є інвалідом, а здійснена зупинка була вимушена, навмисного наміру порушення Правил дорожнього руху позивач не мав.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, оскільки спірна зупинка мала місце у зв?язку з різким погіршенням його здоров?я, а саме хворої ноги, на підтвердження додав до суду підтверджуючі матеріали.

Відповідач Ніколаєнко О.В., у судовому засіданні відсутній, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заперечення, доводи якого зводяться до того, що зупинка позивачем здійснення у зв?язку з походом пасажирки позивача до магазину, а тому Ніколаєнко О.В. вказує на те, що діяв в рамках чинного законодавства.

Відповідач Леонова О.В., у судовому засіданні відсутній, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки недовідомим, заперечень не надходило.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Постановою інспектора роти № 1 БУПП в м. Чернігові ДПП Ніколаєць Олени Володимирівни від 11.04.2017 року серії ДР № 159371 позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 255 грн. 00 коп.

Відповідно до вказаної постанови, позивач визнаний винним в тому, що 11.04.2017 року о 11 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом Mitsubishi ASX, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Чернігові, по вул.. Миру, 21, здійснив зупинку на тротуарі не позначеному в цьому місці, дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» 5.39 «Зона стоянки» з табличками 7.6.2,7.6.3,7.6.5 «Спосіб поставлення транспортних засобів на стоянку», чим порушив вимоги п.п.15.10 (б) Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (стаття 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395).

Згідно з ч.2, ч.3 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.4 вказаної статті, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За приписами ч.5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2 цього ж Розділу передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». У аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Слід також зазначити, що Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець відніс розгляд справ про скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-VІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов'язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Крім того спірна постанова складена у відповідності до вимог статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у визначеному цією правовою нормою місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, як роз'яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 словосполучення «за місцем його вчинення», вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку, спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а не за фактичним місцем знаходження (адресою) Управління патрульної поліції, на чому наголошує позивач.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Слід звернути увагу на те, що позивач звертався до Управління патрульної поліції у м. Чернігові та наголошував на тому, що зупинка була вимушена, однак його доводи не прийняті до уваги вказаним Управлінням з невідомих причини, що підтверджується листом-відповіддю №П-201/41/22/01-2017.

Однак, відповідно до талону на прийом до лікаря, вбачається що 11.04.2017 року ОСОБА_1 викликався до лікаря, крім того з направлення №97 від 17.11.2016 року вбачається, що Управлінням соціального захисту населення Щорської РДА позивача направлено для забезпечення протезними виробами. З виписки МК №1128 вбачається, що позивач лікувався в хірургічному відділенні Сновської ЦРЛ в період часу з 10.03.2017 року по 23.03.2017 року з діагнозом неправильно консолідований перелом діафіза лівої стегнової кістки з крутовим відхиленням. Неправильно консолідований перелом обох кісток лівої гомілки (травма 1988 року). Післятравматичний лівобічний гонартроз ІІ-ІІІ ст… Післятравматичний ДОА лівого г/ст.. суглобу ІІІ ст.. Комбінована конструктура ІІ-ІІІ ст..ПФС ІІ-ІІІ ст.. Вкорочення лівої н/к на 3.5 см. Порушення функції опори та ходи. СКХ.

Суд не приймає доводи відповідача Ніколаєць О.В. про те, що позивач здійснив зупинку у зв?язку з походом пасажирки до магазину, оскільки в судовому засіданні вказане не знайшло свого підтвердження так як з відеозапису неможливо встановити куди саме пішла пасажирка позивача (магазин, аптека, кафе, тощо).

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, при розгляді справи не встановлено фактичних даних на спростування доводів позивача відносно вимушеної зупинки.

Відповідно до «Загальних положень» ПДР України вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Що стосується вимоги позивача в частині закриття провадження по справі, то слід зазначити, що вона задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідності до ст. 284 КУпАП, орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить рішення, одним з яких є закриття справи. Постанови про закриття справи виноситься за наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу, в тому числі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки способом захисту прав та інтересів особи у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у адміністративній справі належить до компетенції органу, який відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення наділений таким правом, у даному випадку це відноситься до компетенції відповідача, тому суд вважає що вимоги позивача щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з тим, що рішення винесено органом до компетенції якого дана територія не відноситься не підлягають задоволенню, оскільки позивачем визначено спосіб захисту порушеного права, який не передбачений чинним законодавством.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 41, 70, 71, 159, 162, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернігові ДПП лейтенанта поліції Ніколаєнко О.В., начальника Управління патрульної поліції у м. Чернігові Леонова О.В., про скасування постанови та рішення - задовольнити частково.

Постанову інспектора роти № 1 БУПП у м. Чернігові Ніколаєць Олени Володимирівни від 11.04.2017 року серії ДР № 159371 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 225 гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Щорський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя М.С. Чигвінцев