Справа № 127/983/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/983/17

Головуючий у 1-й інстанції: Волошин С.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

08 червня 2017 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, в якому просив визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови в призначенні пенсії за віком згідно ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та зобов'язати відповідача з 09.12.2016 року нарахувати та виплачувати пенсію за віком згідно ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та в порядку визначеному ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2014, 2015 роки.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, а клопотань від сторін про розгляд справи за їх участю не надходило, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 з 06 лютого 2008 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці, пенсію призначено за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Після призначення пенсії позивач продовжив працювати, що підтверджується записами трудової книжки.

По досягненню пенсійного віку ОСОБА_3 09.12.2016 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в порядку ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з використанням при обрахунку пенсії показника середньої заробітної плати по України за три попередні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії, а саме 2015,2014,2013 років .

Листом Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 22.12.2016 року №2587/06-33-2/12 позивача повідомлено, що підстав для перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати за три роки, що передують року звернення за призначення пенсії немає.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Правовідносини сторін регулюються Конституцією України, Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII) та Законом України від 9 липня 2003 року №1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058).

Відповідно до статті 6 Закону № 1788-XII особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно абзацу першого частини першої статті 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

За приписами частини другої статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058 з урахуванням змін, внесених Законом України "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VІ, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що 06 лютого 2008 року ОСОБА_3 з призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". Після призначення пенсії позивач продовжив працювати, що підтверджується записами трудової книжки.

09.12.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в порядку ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з використанням при обрахунку пенсії показника середньої заробітної плати по України за три попередні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії, а саме 2015,2014,2013 років.

Колегія суддів вказує, що оскільки позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, то за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся вперше.

Крім того, після призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_3 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2016 року у справі №133/476/15-а.

За приписами частини 1 статі 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про протиправність дій відповідача, щодо відмови позивачу в призначенні йому пенсії за віком, передбаченої ст.26 Закону "України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування", з застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2013, 2014, 2015 роки.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.