Справа № 826/13561/16
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Грибан І.О.,

Губської О.А.,

за участю секретаря Маменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЗІО-21" на ухвалу та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЗІО-21" до Державної служби геології та надр України, третя особа: товариство з обмеженою відповідальність "Надра-Ресурс" про зобов'язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІЗІО-21" (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України (далі - відповідач) в якому просило: зобов'язати Державну службу геології та надр України здійснити публікацію в газеті «Урядовий кур'єр» інформацію, щодо ділянки надр місцевого значення, яка пропонується для надання спеціального дозволу на користування надрами, а саме ділянки Зазимська в Броварському районі Київської області в руслі р. Десна (з 11 по 13 км. вверх за течією від місяця впадання в р. Дніпро; зобов'язати Державну службу геології та надр України розглянути заяву ТОВ «Візіо 21» від 18.07.2016 щодо отримання спецдозволу на користування надрами без проведення аукціону на ділянку Зазимська в Броварському районі Київської області в руслі р. Десна (з 11 по 13 км. вверх за течією від місяця впадання в р. Дніпро.

10 листопада 2016 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, у якій просить скасувати виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Надра Ресурс» спеціальний дозвіл на користування надрами №4788 від 22.09.2016 на ділянки «Деснянсько-Центральне» (Ділянка №1 (нижня ділянка) Осещинська та Ділянка №2 (верхня ділянка) Хотянівська) у Вишгородському районі Київської області.

Заяву мотивовано тим, що відповідач в порушення норм законодавства, 22 вересня 2016 року без проведення аукціону видав спеціальний дозвіл на користування надрами №4788 ТОВ «Надра Ресурс».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2017 року заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Візіо -21» про збільшення позовних вимог повернуто позивачу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою про повернення заяви про збільшення позовних вимог та постановою, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, враховуючи вимоги згідно заяви позивача про збільшення позовних вимог від 10.11.2016.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що оскаржувані рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2017 року не відповідають нормам матеріального та процесуального права, оскільки судом здійснено невірне застосування норм законодавства, не з'ясовано дійсні обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги на ухвалу Окружного адміністративного суд м. Києві від 09 березня 2017 року щодо повернення заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Візіо -21» про збільшення позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при зверненні до суду із заявою про збільшення позовних вимог фактично подано нову позовну заяву, що містить нові позовні вимоги з новими підставами та новим предметом адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову. Позивач має право відмовитися від адміністративного позову у суді апеляційної чи касаційної інстанції до закінчення відповідно апеляційного чи касаційного розгляду. Позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно ч.1 ст.137 КАС України позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується.

Отже, збільшення або зменшення розміру позовних вимог допускається протягом всього часу судового розгляду справи, тоді як зміна підстав або предмету адміністративного позову можлива лише до початку судового розгляду справи по суті.

При цьому, предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, розмір позовних вимог - це кількісна характеристика позовних вимог, підстава позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Збільшення або зменшення розміру позовних передбачає зміну вимог у певному кількісному (цифровому) еквіваленті. Доповнення ж позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову.

Зміна (збільшення або зменшення) позовних вимог повинна стосуватися тих спірних правовідносин, які вже винесені на розгляд і вирішення суду. Нею не повинно підмінюватися подання нового адміністративного позову.

Суд при вирішенні питання про задоволення клопотання про зміну позовних вимог повинен визначити (перевірити), чи така зміна предмету або підстав позову зроблена в межах спірних правовідносин.

Як вбачається зі змісту заяви позивача про збільшення позовних вимог, така фактично містить нові позовні вимоги з новими підставами та новим предметом адміністративного позову, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що така заява підлягає поверненню позивачу.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови Окружного адміністративного суд м. Києві від 09 березня 2017 року в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги на неї, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Візіо-21» звернулося до Державної служби геології та надр України із заявою від 18.07.2016 № 142-11/2016 на отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою геологічного вивчення піску в якості будівельної сировини, затвердження запасів ДКЗ України.

Також, 21.07.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою №147-14/2016 про проведення повторної публікації повідомлення в газеті Урядовий кур'єр згідно підпункту 3 пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами (затвердженого Постановою КМУ № 615 від 30.05.2011 року).

За наслідками розгляду зазначеної вище заяви позивача від 18.07.2016 № 142-11/2016 Державна служба геології та надр України листом б/д, б/н повернула заяву з доданими до неї документами Товариства з обмеженою відповідальністю «Візіо-21» від 18.07.2016 № 142-11/2016 щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення піску ділянки Зазимська у Київській області у зв'язку з тим, що подані документи не відповідають вимогам Порядку № 615.

В листі зазначено, що згідно з пунктом 8 Порядку, органом з питань надання дозволу надсилається запит правоохоронним органам та суб'єктам фінансового моніторингу про розгляд документів заявника для виявлення суб'єктів господарювання, що здійснюють фінансування тероризму в Україні.

Крім того, органом з питань надання дозволу надсилається запит правоохоронним органам ДФС щодо перевірки факту наявності у заявника зі сплати податків та загальнообов'язкових платежів станом на останній звітній період.

Листом 17.08.2016 № 14276/5/99-99-17-02-16 Державна фіскальна служба України повідомила Держгеонадра щодо наявності станом 01.07.2016 року боргу зі сплати податків та загальнообов'язкових платежів у ТОВ «Візіо-21». Також, документи ТОВ «Візіо-21» не відповідають вимогам до змісту та розташування реквізитів документів, визначених розділом 5 ДСТУ 4163-2003.

Позивач не погодившись із відмовою у задоволенні його заяви звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява товариства з обмеженою відповідальністю «Візіо-21» на отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону від 18.07.2016 № 142-11/2016 розглянута відповідачем у відповідності до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2012 № 615 у редакції, чинній на день звернення, у зв'язку із чим вона не підлягає повторному розгляду.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

За змістом ч. 2 та ч. 3 Кодексу України про надра спеціальні дозволи на користування надрами надаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр після попереднього погодження з відповідною радою питання про надання земельної ділянки для зазначених потреб, крім випадків, коли у наданні земельної ділянки немає потреби.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 р. № 391/2011 (далі-Положення).

Згідно з підпунктом 12 пунктом 4 Положення Держгеонадра України відповідно до покладених завдань видає у встановленому порядку спеціальні дозволи на геологічне вивчення родовищ корисних копалин, геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку родовищ корисних копалин, видобування корисних копалин тощо.

Згідно частини 2 статті 18 Кодексу про надра України, земельні ділянки для користування надрами, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулює Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 р. (далі - Порядок №615).

Відповідно до п.2 Порядку 615, дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, Держгеонадрами, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком.

На кожний вид користування надрами в межах конкретної ділянки надається окремий дозвіл.

П. 7 Порядку 615 встановлено, що дозвіл надається на строк, визначений заявником, але не більш як на: п'ять років - на геологічне вивчення родовищ корисних копалин і геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; 20 років - на видобування корисних копалин.

Відповідно до абзацу першого підпункту 3 п. 8 Порядку № 615, інформацію про ділянки надр, які пропонуються для надання зазначених дозволів, орган з питань надання дозволу або Рада міністрів Автономної Республіки Крим відповідно до повноважень (далі - орган з питань надання дозволу) розміщує не пізніше ніж за 30 днів до прийняття рішення про надання дозволу у газеті "Урядовий кур'єр" та на своєму офіційному веб-сайті із зазначенням назви ділянки надр, її місцезнаходження, виду корисних копалин, виду користування надрами, початкової ціни продажу дозволу, адреси, за якою надсилаються заяви на отримання дозволу.

Для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає органові з питань надання дозволу заяву разом з документами, зазначеними у додатку 1. У заяві зазначаються назва і місцезнаходження ділянки надр, вид корисних копалин, відомості про заявника (найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця чи серія та номер паспорта такої особи (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган ДФС і мають відмітку у паспорті), інформація для здійснення зв'язку із заявником (номер телефону, адреса електронної пошти), а також підстава для надання дозволу згідно з пунктом 8 цього Порядку.

Документи, що не відповідають вимогам цього Порядку, повертаються заявникові. Інформація про повернення документів протягом трьох робочих днів з моменту прийняття рішення про повернення розміщується на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу.

Рішення про надання дозволу без проведення аукціону приймається протягом 30 днів після отримання всіх погоджень, передбачених пунктом 9 цього Порядку.

Органом з питань надання дозволу надсилається запит правоохоронним органам та суб'єктам фінансового моніторингу про розгляд документів заявника для виявлення суб'єктів господарювання, що здійснюють фінансування тероризму в Україні.

Крім того, органом з питань надання дозволу надсилається запит органам ДФС щодо перевірки факту наявності у заявника боргу із сплати податків та загальнообов'язкових платежів станом на останній звітний період.

Також, згідно п. 8 Порядку 615, у разі надходження до органу з питань надання дозволу в установлений строк заяв разом із зазначеними у додатку 1 документами щодо отримання дозволу на користування однією і тією ж ділянкою надр від кількох претендентів дозвіл надається на умовах аукціону;

Судом встановлено, що відповідно до листа № 14276/5/99-99-17-02-16 Державна фіскальна служба України повідомила Держгеонадра щодо наявності боргу зі сплати податків та загальнообов'язкових платежів у ТОВ «Візіо-21» у сумі 4 467, 72 грн.

Крім цього, судом встановлено, що 26.01.2015 року ТОВ «Надра ресурс» звернулося до Державної служби геології та надр України із заявою від 26.01.2015 №26-01/2015 (вх. 01.02.2016 № 1690/13/12-16) на отримання спеціального дозволу без проведення аукціону з документами передбаченими Порядком № 615.

Відповідачем опубліковано оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» від 22.03.2016 № 54 про перелік ділянок надр корисних копалин місцевого значення, які пропонуються для надання спеціальних дозволів на користування надрами, відповідно до підпункту 3 п. 8 Порядку № 615 та зазначено, що останній день подання заявок 21.04.2016.

Судом встановлено з пояснень відповідача, що інших заявок на вказану ділянку у встановлений термін до Держгеонадр не надходило і в тому числі від позивача, який міг скористатися своїм правом на подачу заявки по даній ділянці до 21.04.2016.

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 9 Порядку № 615, Державною службою геології та надр України направлено листи до Вишгородської районної ради 01.02.2016 №1383/13/12-16, та лист до Хотянівської сільської ради від 01.02.2016 1384/13/12-16 щодо розгляду питання в термін до 01.03.2016 щодо погодження видачі ТОВ «Надра ресурс» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення пісків ділянки «Деснянське - центральне», що знаходиться у Вишгородському районі Київської області.

Пізніше, Державна служба геології та надр України видала ТОВ «Надра Ресурс» спеціальний дозвіл № 4788 від 22.09.2016 року з метою геологічного вивчення пісків ділянки «Деснянське-центральне», що як вказує позивач, співпадає по координатам з Зазимською ділянкою піску.

Вказаний дозвіл станом на час розгляду справи чинний і неоспорений.

Відповідно до пункту 19 Порядку № 615, підставами для прийняття рішення про відмову в наданні дозволу є:подання заявником документів не в повному обсязі;виявлення у поданих документах недостовірних даних;невідповідність документів, поданих заявником, вимогам пункту 8 цього Порядку;наявність інформації від правоохоронних органів та суб'єктів фінансового моніторингу, що заявник здійснює фінансування тероризму в Україні;наявність у заявника боргу із сплати загальнодержавних податків та зборів станом на останній звітний період;відмова органів, зазначених в абзацах другому - четвертому пункту 9 цього Порядку, у погодженні надання надр у користування, тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заява товариства з обмеженою відповідальністю «Візіо-21» на отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону від 18.07.2016 № 142-11/2016 розглянута відповідачем у відповідності до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2012 № 615 у редакції, чинній на день звернення, а тому вона не підлягає повторному розгляду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач не оскаржує відмову Державної служби геології та надр України, яка оформлена листом б/д, б/н, якою повернуто заяву позивача з доданими до неї документами від 18.07.2016 № 142-11/2016 (а.с.79-80).

Відтак, оскільки під час судового розгляду справи судом апеляційної інстанції доводи не знайшли свого підтвердження, тому з наведених вище мотивів та підстав, колегія суддів вважає позов є необґрунтованим, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконаний.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала та постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2017 року постановлені з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування оскаржуваних судових рішень суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЗІО-21" - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2017 року - залишити без змін.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.06.2017.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: І.О. Грибан

О.А. Губська

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.