Справа № 813/4345/16
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6244/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Олімп плюс» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Буської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до Приватного підприємства «Олімп плюс» про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банках,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року позивач Буської ОДПІ звернулася в суд з позовом до Приватного підприємства «Олімп плюс», в якому просила накласти арешт на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться у банках.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що у відповідача наявна заборгованість у сумі 934 751,45 грн. Вказана сума заборгованості є узгодженою, однак в установлені законом строки до бюджету не сплачена. Вказує, що відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатись до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходиться в банку платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. Враховуючи, що у позивача обліковується податковий борг та майно у підприємства відсутнє, просила накласти арешт на кошти та інші цінності на рахунках платника податку в банках.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року адміністративний позов задоволено; накладено арешт на кошти та інші цінності Приватного підприємства «Олімп плюс» (, 80500, Львівська область, м. Буськ, пл. Незалежності, 10), що знаходяться на рахунках в банках, в межах суми податкового боргу в розмірі 767 774 (сімсот шістдесят сім тисяч сімсот сімдесят чотири) гривні 23 копійки.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, ПП «Олімп плюс» оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно із довідкою Буської ОДПІ від 17.12.2007 року №1022 ПП «Олімп плюс» узятий на облік як платник податків у ДПІ у Буському районі з 12.05.2005 року за №416.

Податковий борг відповідача відповідно до довідки Буської ОДПІ станом на 25.11.2016 року становить 934 751,45 грн.

У зв»язку з несплатою відповідачем грошових зобов»язань Буська ОДПІ виставила ПП «Олімп плюс» податкову вимогу форми «Ю» від 03.04.2013 року №24 на суму 1 016,03 грн., яку вручено платникові податків.

Зазначена податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржена, узгоджена сума податкового зобов»язання до бюджету не сплачена, тобто визнається сумою податкового боргу, а відтак підлягає стягненню з відповідача.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2015 року у справі №813/2284/15 задоволено адміністративний позов Буської ОДПІ та стягнуто з рахунків приватного підприємства «Олімп плюс» (місцезнаходження: пл. Незалежності, буд. 10, м. Буськ, Львівська обл., ) у банках, обслуговуючих цього платника податків, до Державного бюджету України 43 137 (сорок три тисячі сто тридцять сім) грн. податкового боргу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10.10.2016 року у справі №813/3092/16 задоволено адміністративний позов Буської ОДПІ та стягнуто з рахунків приватного підприємства «Олімп плюс» (), що знаходиться за адресою Львівська область, м. Буськ, пл. Незалежності, 10, в користь Державного бюджету України 767774 (сімсот шістдесят сім тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 23 коп. податкового боргу.

Як видно із зазначених постанов сума боргу у розмірі 767 774,23 грн., стягнута відповідно до постанови Львівського окружного адміністративного суду від 10.10.2016 року, охоплює суму боргу за період грудень 2014 року у сумі 43 137, 00 грн., стягнену постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2015 року.

На виконання судових рішень податковий орган направляв в банки, які обслуговують ПП «Олімп плюс» інкасові доручення від 07.10.2015 року № 21 (часткова оплата в сумі 20,05 грн при виконанні платіжної вимоги від 07.10.2015 року № 20), від 07.10.2015 року № 20 (повернуто без виконання згідно п. 10.9, п. 12.11 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті»), від 22.10.2015 року №24 (часткова оплата в сумі 42,65 грн.), від 22.10.2015 року № 23 (повернуто без виконання згідно п. 12.7, п. 12.11 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті»), від 03.11.2016 року №14 (повернуто без виконання згідно п. 10.9, п. 12.11 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті»), від 22.02.2016 року № 1 (часткова оплата в сумі 0,11 грн. при виконанні інкасового доручення від 03.11.2016 року № 14).

Відповідно до акту опису майна від 02.10.2014 року складеного податковим керуючим Буської ОДПІ, вбачається, що у ПП «Олімп плюс» відсутнє майно, що може бути описано у податкову заставу.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (чинної на час виникнення спірних правовідносин) визначено право органів державної податкової служби у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо стягнення податкового боргу.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу майна, а також будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Статтею 88 Податкового кодексу України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов»язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі: - несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов»язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку (підпункт 89.1.1); - несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов»язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (підпункт 89.1.2).

Згідно з п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому.

Відповідно до наступного пункту названої статті, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред»являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом державної податкової служби.

Орган державної податкової служби зобов»язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі (пункт 89.8 статті 89 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Крім цього, відповідно до п. 20.1.33 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до абз. 2 п.п. 94.6.2. п. 94.6. ст. 94 цього ж Закону, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Однак, у відповідності до п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з»ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов»язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Відтак, п. 94.2 ст. 94 ПК України передбачено обов»язкові умови (обставини), наявність яких зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом.

Всупереч наведеному, звертаючись із даним адміністративним позовом до суду, податковим органом не наведено жодних обставин, передбачених п. 94.2 ст. 94 ПК України, на підтвердження застосування арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банках.

Крім цього, матеріалами справи підтверджується, що позивачем в повному обсязі не встановлено відсутність коштів на рахунках відповідача на погашення суми податкового боргу, оскільки інкасові доручення (розпорядження) від 22.02.2016 року №1; від 03.11.2016 року №14; від 22.10.2015 року №23; від 22.10.2015 року №24; від 07.10.2015 року №20; від 07.10.2015 року №21 надсилались не на всі відомі податковому органу рахунки боржника, що може свідчити про відсутність погашення податкової заборгованості.

Така правова позиція кореспондується з ухвалою Вищого адміністративного суду від 29 вересня 2016 року у справі №К/800/25564/14.

Також, колегія суддів не може залишити поза увагою той факт, що податковим органом не доведено відсутності майна у платника податку, оскільки складення акта опису майна боржника передував виникненню податкової заборгованості, оскільки такий складено 02.10.2014 року, а податковий борг виник у 2015-2016 роках.

Таким чином, судом першої інстанції при розгляді зазначеної справи не враховано наведених обставин, чим порушено вимоги матеріального права.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем не наведено жодних обставин на підтвердження застосування арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банках, крім того позивачем не встановлено відсутності коштів на рахунках та майна боржника на погашення суми податкового боргу, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм неналежну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Олімп плюс» задовольнити, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року у справі №813/4345/16 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_1

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.06.2017 року.