Справа № 816/541/17
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/541/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Скорика С.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Трунової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про визнання протиправним та скасування розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2017 року ОСОБА_3 /надалі - позивач, ОСОБА_3/ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області /надалі - відповідач/ про визнання протиправним та скасування розрахунку Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 160329 від 14.03.2017 в частині визначення фізичній особі ОСОБА_3 плати в розмірі 5885,65 Євро.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 14.03.2017 Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області на автомобільній дорозі М-03 Київ-Харків 207 км. зупинено автомобіль МАН реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом Кроне реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить позивачу та за кермом якого був ОСОБА_5 За результатами зважування автомобіля зафіксовано факт перевезення вантажу із перевищенням вагових норм, без виданого Державтоінспекцією дозволу або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів та, як наслідок, складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 160329 від 14.03.2017, яким позивачу визначено плату за проїзд на суму 6429,40 Євро. Позивач не погоджується з розрахунком та вважає його протиправним в частині, оскільки розмір плати за проїзд залежить від пройденого маршруту, а за твердженням позивача, вказаний автомобіль пройшов шлях 63,6 км, а не 620 км, як зазначено у розрахунку. Пояснює, що розрахунок суперечить акту № 160330 від 14.03.2017 в частині пройденого шляху до місця проведення габаритно-вагового контролю 63,6 км та товарно-транспортній накладній серії 12 ААЕ № 461675 від 14.03.2017, згідно якої відстань маршруту слідування транспортного засобу складала 81,3 км. Вважає, що габаритно-ваговий контроль 14.03.2017 здійснювався відповідачем безпідставно.

27 квітня 2017 року до суду надійшли письмові заперечення проти позову /а.с. 30-31/, у яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову. На підтвердження правомірності оскаржуваного розрахунку зазначає, що при проведенні рейдової перевірки - а/д М-03 Київ-Харків-Довжанський км.207+450 державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області проведено зважування автомобіля (тягача) марки МАН д.р.н. НОМЕР_3 (контейнеровіз) з напівпричепом марки КРОНЕ н.д.р. НОМЕР_2, за кермом якого перебував ОСОБА_5 Під час зважування зафіксовано перевищення транспортним засобом встановлених вагових обмежень загальної маси транспортного засобу та осьових навантажень на дві здвоєні осі. Результат зважування зафіксовано в акті № 0160330 від 14.03.2017, зі змістом якого водій ознайомився, від пояснення та підпису відмовився. Зазначає, що водієм не було надано уповноваженим особам належним чином оформленої товарно-транспортної накладної, тому маршрут руху перевіреного транспортного засобу встановлено на підставі пояснень водія. Вважає, що оскаржуваний розрахунок складено із дотриманням вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 14.03.2017 на ділянці автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський км 207+450 посадовими особами відповідача проведено перевірку транспортного засобу марки МАН номерний знак НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3, за кермом якого знаходився ОСОБА_5, про що складено акт ВІ № 0160330 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень і вантажів автомобільним транспортом від 14.03.2017, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с.74/.

У акті зазначено про виявлене порушення статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" під час надання послуг з вантажних перевезень без оформлення дозволу на перевищення великовагових обмежень, який дає право на проїзд автомобільними дорогами України. Зазначено про відсутність документів, зазначених в статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: товарно-транспортної накладної та вказано, що зі слів водія ОСОБА_5 він рухався за маршрутом " м. Червонозаводське - м. Миколаїв".

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський км.207+450 автомобіля (тягача) марки МАН державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причипом (напівпричипом) КРОНЕ державний реєстраційний номер НОМЕР_2 встановлено перевищення транспортним засобом встановлених обмежень загальної маси та осьових навантажень, а саме, перевищення осьового навантаження на здвоєну ось: 15,55+12,05 (27,60 т) при допустимих 18 т, перевищення осьового навантаження на іншу здвоєну ось: 9,7 + 9,35 (19,05 т) при допустимих 18 т та перевищення повної маси 63 т при допустимих 40 т, про що зафіксовано в довідці результатів здійснення габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі від 14.03.2017 та акті № 0160330 про перевищення транспортним засобом встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень від 14.03.2017 , копії яких наявні у матеріалах справи /зворот а.с. 33, а.с. 35/.

14.03.2017 інспектором УТБ ОСОБА_4 складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогарабитних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відносно платника ОСОБА_3 (склад автопоїзду: МАН д.н. НОМЕР_3, пр. Кроне д.н. НОМЕР_2), яким визначено плату за проїзд у розмірі 6429,40 Євро.

Позивач не погодився з розрахунком Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 160329 від 14.03.2017 в частині визначення фізичній особі ОСОБА_3 плати в розмірі 5885,65 Євро, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що копія примірника оскаржуваного розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогарабитних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, складеного 14.03.2017 відносно ОСОБА_3, яка додана позивачем до позовної заяви має номер № 160329 /а.с. 16/, натомість, відповідачем надано до суду копію примірника розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогарабитних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, складеного 14.03.2017 відносно ОСОБА_3, яка містить виправлення у номері: № 160330 /а.с. 33/. Виправлення полягають у виправленні "від руки" останніх двох цифр номеру розрахунку з "29" (№ 160329) на "30" ( № 160330).

Разом з тим, виправлення у примірнику розрахунку відповідача, копія якого надана відповідачем до суду /а.с. 33/, належним чином не засвідчені, внаслідок чого неможливо встановити ким та коли вони вчинені.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що при складенні оскаржуваного розрахунку посадовою особою, яка складала розрахунок, допущено помилку у зазначенні номеру розрахунку, яка потім була виправлена. Пояснив, що розрахунки не підлягають реєстрації та у відповідача відсутній журнал реєстрації розрахунків, а їх облік ведеться відповідачем у електронному вигляді для власного користування та не є офіційним, на підтвердження чого надано незасвідчену копію витягу з обліку нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області /а.с. 105/.

При цьому відповідачем також надано до суду копію розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогарабитних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 14.03.2017, який має аналогічний номер № 160329, однак складеного відносно іншої особи - ОСОБА_9 на іншу суму плати за проїзд /а.с. 102/.

З огляду на вищевикладене, суд позбавлений можливості достовірно встановити номер оскаржуваного розрахунку Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області плати за проїзд великовагових та (або) великогарабитних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 14 березня 2017 року, складеного відносно платника ОСОБА_3 (склад автопоїзду: МАН д.н. НОМЕР_3, пр. Кроне д.н. НОМЕР_2), яким визначено плату за проїзд в сумі 6429,40 Євро.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов'язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначено Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 /у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Порядок № 879/.

Згідно з підпунктами 3, 4, 5 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки; габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. N 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами" (Офіційний вісник України, 2001 р., N 3, ст. 75), після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Пунктом 12 Порядку № 879 встановлено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

За змістом графіку роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю в Полтавській області у березні 2017 року, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 34/, пересувний пункт габаритно-вагового контролю у період з 01.03.2017 по 31.03.2017 повинен працювати цілодобово на автомобільній дорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський км 207+450 у Лубенському районі.

На підтвердження утримання зважувального обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю у робочому стані відповідачем надано до суду копію свідоцтва Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" (ДП "Укрметртостстандарт") про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 34-00/979, чинного до 17.03.2017 на ваги пересувні автомобільні типу CHEKLODE FREEWEIGH /зворот а.с. 34/.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 /у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин/, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Матеріалами справи підтверджено, що за результатами здійснення габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський км.207+450 автомобіля (тягача) марки МАН державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причипом (напівпричипом) КРОНЕ державний реєстраційний номер НОМЕР_2 встановлено перевищення транспортним засобом встановлених обмежень загальної маси та осьових навантажень, а саме, перевищення осьового навантаження на здвоєну ось: 15,55+12,05 (27,60 т) при допустимих 18 т, перевищення осьового навантаження на іншу здвоєну ось: 9,7 + 9,35 (19,05 т) при допустимих 18 т та перевищення повної маси 63 т при допустимих 40 т, про що зафіксовано в довідці результатів здійснення габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі від 14.03.2017 та акті № 0160330 про перевищення транспортним засобом встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень від 14.03.2017, копії яких наявні у матеріалах справи /зворот а.с. 33, а.с. 35/.

У письмових запереченнях проти позову відповідачем, зокрема, уточнено, що загальна маса транспортного засобу (для контейнеровозів) замість допустимих 44 т (+-2% похибки) навантаження становило 63 т, тобто на 19 т більше дозволених нормативів /зворот а.с. 30/.

На підтвердження факту здійснення габаритно-вагового контролю автомобіля МАН реєстраційний номер НОМЕР_3 відповідачем надано до суду копію роздруківки (чеку), сформованого ваговим комплексом за результатами зважування транспортного засобу від 14.03.2017 /зворот а.с. 35/.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 та копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 /а.с. 17, зворот а.с. 17/ та не заперечується сторонами, власником транспортного засобу марки МАН (вантажний контейнеровоз) реєстраційний номер НОМЕР_3 та загального причіпу КРОНЕ реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_3.

Представник позивача в ході судового розгляду справи не заперечував встановленого під час габаритно-вагового контролю факту перевищення транспортним засобом встановлених обмежень загальної маси та осьових навантажень.

Відповідно до приписів пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Згідно з пунктом 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Таким чином, при визначенні плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу враховується маса такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габарити та протяжність маршруту.

Відтак, суд вважає необґрунтованими та не бере до уваги доводи представника позивача про те, що при визначенні плати за проїзд великовагового транспортного засобу має враховуватися маса такого транспортного засобу та навантаження лише на одну вісь з двох, на яку встановлено більше перевищення.

Відповідно до приписів пункту 31 1 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

При цьому Ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.03.2017 посадовою особою відповідача складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогарабитних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відносно платника ОСОБА_3 (склад автопоїзду: МАН д.н. НОМЕР_3, пр. Кроне д.н. НОМЕР_2), яким визначено плату за проїзд у розмірі 6429,40 Євро. /а.с. 16, 33/.

Розрахунком Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 14.03.2017 ОСОБА_3 нараховано плату за проїзд у розмірі 6429,40 Євро, виходячи з наступних параметрів, що вказані у самому розрахунку:

- пройдена відстань: 620 км, виходячи з маршруту: "с. Червонозаводське - м. Миколаїв зі слів водія";

- загальна маса (т) - 63 т, параметри на які нараховується плата - 19 т, плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, євро/км - 0,504, перевищення параметрів від нормативів % - 47,50;

- навантаження на здвоєну ось (т) - 27,60 т, параметри на які нараховується плата за проїзд - 9,60 т, плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, (євро/км) - 1,470, перевищення параметрів від нормативів % - 60,00 % /п.п. 2.2.1 розрахунку/ ;

- навантаження на здвоєну ось (т) - 19,05 т, параметри на які нараховується плата - 1,50 т, плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, (євро/км) - 0,100, перевищення параметрів від нормативів % - 9,38 %/п.п. 2.2.2 розрахунку/.

Разом за 1 км проїзду плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, (євро/км) становить 2,074.

Зі змісту письмових заперечень відповідача слідує, що визначаючи плату за проїзд у п'ятикратному розмірі, відповідач керувався пунктом 31 1 Порядку № 879 /а.с. 31/.

Ставками плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України 27.06.2007 № 879 /надалі - Ставки/, встановлено, зокрема, наступні ставки плати за кожен кілометр відстані, євро:

- великовагові транспортні засоби (за загальну масу) від 52 до 60 тонн включно ставка плати за кожен кілометр відстані (євро) становить 0,27 євро; понад 60 тонн за кожні наступні 10 тонн - 0,78 євро;

- великовагові транспортні засоби з перевищенням допустимих осьових навантажень від 5 до 10 відсотків включно ставка плати за кожен кілометр відстані (євро) становить 0,1 євро; від 10 до 20 відсотків включно - 0,27 євро; понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків - 0,15 євро.

Відповідачем у оскаржуваному розрахунку визначено плату за проїзд відповідно до затвердженої формули (з урахуванням норм пункту 31 1 постанови Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007) П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К, де: Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (вісі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км; К - коефіцієнт збільшення плати за проїзд (у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру до 10%-К=2; від 10% до 40%-К=3; більш ніж 40%-К=5):

(0+2,074+0) х 5 х 620 км =6429,40 Євро.

А саме: (0,504 = (0,078 х 3 (за 3 кілометри понад 60 тонн) + 0,27 ) + 1,47 = (0,27 (до 20 %) + (8 (за кожні 5 % перевищення понад 20 % із 60%) х 0,15) + 0,1) х 5 х 620 км = 6429,40 Євро.

Суд погоджується із розрахунком відповідача в частині визначення параметру Рзм - 0,504 (0,078 х 3 км (за 3 кілометри понад 60 тонн) + 0,27 (ставка плати за кожен кілометр відстані у разі перевищення нормативу від 10 до 20 відсотків включно), оскільки вказані розрахунки відповідають вимогам Порядку № 879.

Що стосується встановленого перевищення по одній із здвоєних осей, то параметри, на які нараховується плата за проїзд становлять 1,05 = (19,05 т - 18 т), що складає 5,833 % від 18 т, а не 1,5, як помилково зазначено відповідачем у спірному розрахунку /п.п. 2.2.2 розрахунку/.

Таким чином, показник Рнв становить 0,1 на одну із здвоєних осей, оскільки ставка плати за кожен кілометр відстані, (євро) у разі перевищення допустимих осьових навантажень від 5 до 10 відсотків включно згідно Ставок становить 0,1 євро.

Відтак, незважаючи на допущену у розрахунку арифметичну помилку при визначенні параметрів, на які нараховується плата за проїзд по одній із здвоєних осей у п.п. 2.2.2 розрахунку - 1,50 т та зазначення перевищення параметрів від нормативу 9,38 % замість параметрів, на які нараховується плата за проїзд по одній із здвоєних осей - 1,05 т та перевищення параметрів від нормативу - 5,833 %, ставка плати за кожен кілометр відстані, (євро) у розрахунку визначена у розмірі 0,1 євро/км.

Відтак, допущена вищезазначена арифметична помилка не впливає на правильність визначення плати за проїзд у оскаржуваному розрахунку від 14.03.2017.

Судом встановлено, що відповідачем у оскаржуваному розрахунку також було допущено помилку при визначенні Рнв на одну із здвоєних осей у розмірі 1,47, виходячи з наступного.

Як вбачається зі спірного розрахунку, параметри, на які нарахована плата за проїзд за навантаження на здвоєну ось - 27,60 т, при допустимих - 18 т, становить 9,60 т, перевищення параметрів від нормативів визначено у розмірі 60 %.

Однак у даному випадку перевищення параметрів від нормативу у відсотках становить 53,33 % = (9,60/0,18), а не 60,00 %, як помилково зазначено у розрахунку.

З урахуванням наведеного вище Рнв на одну із здвоєних осей складає 1,27 = (0,27 євро - це ставка плати за кожен кілометр відстані, (євро) згідно Ставок за перевищення допустимих осьових навантажень від 10 до 20 відсотків включно) + (33,33% / 5 (за кожні наступні 5 відсотків перевищення понад 20 відсотків) = 6,67 х 0,15 (ставка плати за кожен кілометр відстані, євро згідно Ставок).

Таким чином, плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, (євро/км) по одній із здвоєних осей становить 1,27, а не 1,47, як зазначено у спірному розрахунку (п.п. 2.2.1 розрахунку).

Щодо застосування у оскаржуваному розрахунку показника В (відстань перевезення, км), суд виходить з наступного.

Відповідачем надано до суду копію письмових пояснень старшого державного інспектора ОСОБА_4, яким складено оскаржуваний розрахунок, на ім'я заступника начальника Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області від 24.04.2017, у яких, серед іншого зазначено, що водієм спочатку було подано банк ТТН, який був незаповнений, потім водій забрав ТТН, після декількох хвилин приніс власноруч заповнену ТТН, в якій маса брутто не співпадала з наявною. В розмові водій розповів, що завантажився у с. Червонозаводське Полтавської області та направляється до м. Миколаїв, де в подальшому йому скажуть де розвантажитись /а.с. 32/.

Відповідачем не надано до суду копії товарно-транспортної накладної, про яку йдеться у письмових поясненнях ОСОБА_4

Разом з тим, свідок ОСОБА_4, яким складено оскаржуваний розрахунок, у судовому засіданні 18.05.2017 надав показання, за змістом яких відстань у розрахунку була ним визначена з використанням інтернет-ресурсу "Della", оскільки водій товарно-транспортної накладної не надав, а усно пояснив, що завантажився у с. Червонозаводському та їде до м. Миколаїв.

Представником відповідача надано до суду роздруківку з інтернет-ресурсу "Della" з розрахунком відстані "Червонозаводське - Миколаїв" приблизно 627 км /а.с. 73/.

Однак, вказаний маршрут визначено з урахуванням слідування через м. Кривий Ріг, тоді як у матеріалах справи наявна роздруківка з цього ж інтернет-ресурсу "Della" з розрахунком відстані "Заводське - Миколаїв", який становить приблизно 471 км.

Слід зазначити, що згідно з постановою Верховної Ради України від 04.02.2016 № 984-VІІІ "Про перейменування окремих населених пунктів та районів" місто Червонозаводське Лохвицького району Полтавської області перейменовано на місто Заводське.

Натомість, свідок ОСОБА_7, який 14.03.2017 був за кермом транспортного засобу марки МАН реєстраційний номер НОМЕР_3 з причипом КРОНЕ реєстраційний номер НОМЕР_2, у судовому засіданні 18.05.2017 надав показання, за змістом яких 14.03.2017 він здійснював перевезення за маршрутом с. Заводське - с. Покровська Багачка та мав при собі примірники товарно-транспортної накладної, у якій було зазначено відповідний маршрут.

Відповідно до приписів розділу І Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. N 363 /надалі - Правила/, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Пунктом 11.1 Правил передбачено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб'єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім'я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

На підтвердження маршруту, за яким 14.03.2017 автомобілем марки МАН реєстраційний номер НОМЕР_3, причип/напідпричип: реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснювалося перевезення вантажу позивачем надано до суду копію товарно-транспортної накладної від 14.03.2017 серії 12ААЕ № 461675 /а.с. 13/, у якій зазначено пункт навантаження: Полтавська область Лохвицький район с. Заводське та пункт розвантаження: Полтавська область Хорольський район с. Покровська Багачка.

Таким чином, маршрут: с. Заводське Лохвицький район Полтавська область - с. Покровська Багачка Хорольський район Полтавська область, за яким 14.03.2017 автомобілем марки МАН реєстраційний номер НОМЕР_3 з причипом марки КРОНЕ реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснювалося перевезення вантажу підтверджується копію товарно-транспортної накладної від 14.03.2017 серії 12ААЕ № 461675 та показаннями свідка ОСОБА_7, який був за кермом транспортного засобу 14.03.2017 при здійсненні перевірки.

Згідно роздруківки з інтернет-ресурсу "Della", яким користується відповідач при визначенні відстані перевезення, відстань по маршруту "Заводське - Покровська Багачка" складає приблизно 81 км /а.с. 81/.

При цьому, згідно роздруківки картографічних даних із Інтернет-сервісу "Google Карты" відстань по маршруту "Заводське - Покровська Багачка" визначена 81,3 км /а.с. 19/.

Суд не бере до уваги твердження представника позивача про те, що при здійсненні розрахунку необхідно враховувати лише відстань, пройдену транспортним засобом до місця проведення габаритно-вагового контролю, з посиланням на показання свідка ОСОБА_7 з приводу того, що після здійснення габаритно-вагового контролю частина кукурудзи була перевантажена на інший транспортний засіб, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Таким чином, належним та допустимим доказом приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб є повторне зважування та отримання за результатами повторного зважування відповідного чеку.

Однак, позивачем не надано до суду відповідного чеку на підтвердження приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами за результатами здійснення повторного зважування транспортного засобу.

Таким чином, з огляду на приписи пункту 31 1 Порядку № 879 плата за проїзд транспортного засобу має визначатися за частину, яку перевізник має намір проїхати, а саме: м. Заводське Лохвицького району Полтавської області - с. Покровська Багачка Хорольського району Полтавської області, відстань за яким становить 81,3 км.

Таким чином, розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування ОСОБА_3 відповідно до формули має включати: П= (Рзм + Рнв + Рг) х В, де:

Рзм - 0,504;

Рнв - 1,27 +0,1,

Рг - 0;

В - пройдена відстань 81,3 км.

Крім того, враховуючи вимоги пункту 31 1 Порядку № 879, у зв'язку з перевищенням кількох нормативних вагових параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням (53,33%) - у п'ятикратному розмірі (перевищення нормативу більше як на 40 відсотків).

Отже, плата за проїзд має становити 761,78 Євро = (0,504 + 1,37 + 0) х 81,3 км х 5.

Однак, у розрахунку Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області плати за проїзд великовагових та (або) великогарабитних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 14 березня 2017 року, складеному відносно платника ОСОБА_3 (склад автопоїзду: МАН д.н. НОМЕР_3, пр. Кроне д.н. НОМЕР_2) визначена плата за проїзд у розмірі 6429,40 Євро /а.с. 16, 33/.

З огляду на викладене, розрахунок Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області плати за проїзд великовагових та (або) великогарабитних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 14 березня 2017 року, складений відносно платника ОСОБА_3 (склад автопоїзду: МАН д.н. НОМЕР_3, пр. Кроне д.н. НОМЕР_2) в частині визначення плати за проїзд в сумі 5667,62 Євро (6429,40 Євро - 761,78 Євро), винесений без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

В іншій частині позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до приписів підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, встановлено 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 21.12.2016 № 1801-VIII "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію № 164310095 від 10.04.2017 про сплату судового збору у розмірі 1701 грн. 26 коп. /а.с. 4/.

Судом встановлено, що офіційний курс гривні до іноземної валюти на день сплати судового збору позивачем -10.04.2017, встановлений Національним банком України у розмірі 2867,3357 за 100 одиниць Євро /а.с. 20/.

Таким чином, при зверненні з даним позовом розмір судового збору, що підлягав сплаті на 10.04.2017, становив 1687 грн. 61 коп. (168761 грн. 34 коп. х 1%).

Згідно з частиною 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на вищевикладене, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області витрати зі сплати судового збору на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) в розмірі 1625 грн. 09 коп. (одна тисяча шістсот двадцять п'ять гривень дев'ять копійок).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про визнання протиправним та скасування розрахунку задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області плати за проїзд великовагових та (або) великогарабитних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 14 березня 2017 року, складений відносно платника ОСОБА_3 (склад автопоїзду: МАН д.н. НОМЕР_3, пр. Кроне д.н. НОМЕР_2) в частині визначення плати за проїзд в сумі 5667,62 Євро (п'ять тисяч шістсот шістдесят сім євро шістдесят два євроцента).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області витрати зі сплати судового збору на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) в розмірі 1625 грн. 09 коп. (одна тисяча шістсот двадцять п'ять гривень дев'ять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 07 червня 2017 року.

Суддя С.С. Сич