Справа № 522/6207/17
Суддя: Погрібний С. О.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/6207/17
Провадження № 2-а/522/1359/17
П О С Т А Н О В А

Іменем УКРАЇНИ

«6» червня 2017 року

Приморський районний суд м. Одеси як адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Погрібного С.О.

за секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Першої роти Другого батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі лейтенанта поліції Зінько О.В. про визнання дій протиправними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції першої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі лейтенанта поліції Зінько О.В. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місті зупинки транспортного засобу 22 березня 2017 року за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова 1; скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 169664 від 22.03.2017 року винесену інспектором патрульної поліції першої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі лейтенанта поліції Зінько О.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за ч.2 ст.122 КпАП України й закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України - за відсутністю складу правопорушення.

Представник позивача надав суду клопотання, відповідно до змісту якої просив суд розглянути справу за його відсутності у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання особисто.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про його дату, час та місце слухання справи. Суд у зв'язку з неприбуттям відповідача у судове засідання та неповідомленням про причини цього ухвалив розглянути справу за відсутності його представника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

З приводу визначення предметної та територіальної підсудності адміністративної справи.

За правилом частини 1 статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач в порядку адміністративного судочинства оскаржує дії відповідача під час здійснення уповноваженими посадовими особами органу патрульної поліції дій під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на це предмет спору відноситься до підсудності місцевого загального суду за місцем проживання позивача. Останнє узгоджується з правилом частини 2 статті 19 КАС України.

Щодо фактичних обставин по справі.

З матеріалів судової справи слідує, що 22 березня 2017 року інспектором патрульної поліції Першої роти Другого батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі лейтенанта поліції Зінько О.В. ухвалено постанову, серії АР № 169664, у справі про адміністративне правопорушення від 22 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425,0 гривень за порушення положень частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що 22 березня 2017 року, здійснюючи патрулювання Київського району м. Одеси, інспектор патрульної поліції Першої роти Другого батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі лейтенанта поліції Зінько О.В. виявив порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_1, який порушив вимоги п. 8.7.3е цих Правил, зокрема, по вулиці Вєтрова 1, що у місті Одесі, здійснив проїзд на заборонений сигнал регулювальника, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КпАП України.

Щодо надання правової оцінки оспорюваній постанові та обґрунтованості її ухвалення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, дійшов наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 «Про Правила дорожнього руху».

Згідно з п.8.7.3(е) ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення, зокрема, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 3 ч.2 ст.222 КУпАП визначено, що від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 цього Кодексу і накладати адміністративні стягнення мають право працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Частиною 1 ст.277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

До переліку адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, не відносяться правопорушення передбачені ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, яке є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

З врахуванням наведеного ухвалення постанови у справі про адміністративне правопорушення, серії АР № 169664 від 22.03.2017 року, на місці його вчинення є порушенням процесуальних норм, закріплених у КУпАП, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Окрім цього, частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Втім, відповідачем належним чином не спростовані доводи позивача та не подано відповідних документів та матеріалів, які можуть бути використані як беззаперечні докази протилежного.

Додатковим доказом протиправних дій співробітника поліції у вказаних правовідносинах є заперечення проти адміністративного позову, що надані 02 червня 2017 року самим інспектором патрульної поліції першої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі лейтенанта поліції Зінько О.В.

Зі змісту вказаних заперечень вбачається, що висновком старшого інспектора з особливих доручень відділу адміністративної практики УПП у місті Одесі ДПП майора поліції ОСОБА_3 від 26 квітня 2017 року дії інспектора патрульної поліції першої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі лейтенанта поліції Зінько О.В. визнано такими, що не ґрунтуються на нормах закону й такими, що містять ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пояснення позивача про відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху при здійсненні повороту праворуч з крайньої правої смуги руху не спростовані, пояснень свідків вчиненого правопорушення до матеріалів справи не надано, інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, суду не представлено.

Отже, враховуючи у тому числі й те, що відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація, усунення розбіжностей у показаннях учасників спірної ситуації), не було досліджено суть правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, має тлумачитися на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідача за ч. 1 ст. 122 КпАП України є безпідставною та такою, що не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та суперечить положенням КпАП України.

За таких обставин, у зв'язку з порушенням правил притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП, беручи до уваги те, що постанова не вмотивована і не підтверджена доказами, зібраними відповідно до вимог закону та які свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку щодо протиправності та необхідності скасування постанови серії АР № 169664 від 22.03.2017 року.

Додатково, беручи до уваги надані суду заперечення стороною відповідача, суд має роз'яснити, що в силу встановлення інспектором з особливих доручень відділу адміністративної практики УПП у місті Одесі ДПП майора поліції ОСОБА_3 протиправності дій співробітника поліції у вказаних правовідносинах, скасування постанови й непредставлення доказів реального виконання вимог ОСОБА_1 з приводу скасування оспорюваної постанови, складеної відносно нього (ненадання суду відомостей про внесення вказаного до інформаційно-аналітичної системи «Армор»), суд, запобігаючи порушенню прав й інтересів позивача, має задовольнити й вимогу ОСОБА_1 про скасування спірної постанови.

Згідно зі ст. 293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може скасувати постанову і закрити провадження.

Керуючись ст. ст. 96, 122, 280, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 11, 69, 71, 86, 102, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, СУД -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною й скасувати постанову серії АР № 169664 у справі про адміністративне правопорушення від 22.03.2017 року, ухвалену інспектором патрульної поліції першої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі лейтенанта поліції Зінько О.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425,0 гривень за порушення положень частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрити провадження по цій справі.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

06.06.2017