Справа № 398/438/17
Суддя: Соколова Р. І.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/438/17
провадження №: 2-а/398/97/17
ПОСТАНОВА
Іменем України
"07" червня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі - головуючого судді Соколової Р.І., за участю секретаря Лісовської Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Олександрійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Олександрійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.06.2017 року було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про визнання незаконними дій Олександрійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови у призначенні пенсії, що мала місце в грудні 2013 року та скасування рішення № 428 від 14.12.2013 року. Вказаною ухвалою позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання дій Олександрійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови у призначенні позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що мали місце 14.12.2013 року протиправними, скасування рішення Олександрійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», викладеного в протоколі № 428 від 14.12.2013 року та зобов`язання Олександрійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області призначити, нарахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років за період з 10.12.2013 року по 18.01.2017 року залишено без розгляду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 22.10.2015 року, в якості дублікату.

19.01.2017 року, досягнувши віку 53 роки та маючи 20 років 1 місяць та 4 дні загального трудового стажу, позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії зі зниженням віку, однак, протоколом № 282 від 25.01.2017 року йому було повторно відмовлено в призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Листом від 03.02.2017 року позивачу було роз`яснено, що підставою відмови в призначенні пенсії є відсутність документального підтвердження населеного пункту чи об`єкту, на якому ним здійснювались роботи по ліквідації аварії на ЧАЕС, відсутність документального підтвердження кількості днів, за які йому здійснено кратне нарахування заробітної плати за роботу по ліквідації аварії. Вказану відмову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, тому звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги з урахуванням ухвали суду від 07.06.2017 року про залишення без розгляду частини позовних вимог, підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивача зазначила, що питання визначення статусу позивача розглядалось на засіданні Комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і протоколом Комісії № 89 від 26.08.2015 року, було підтверджено статус позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії. а також факт виконання ним робіт в зоні відчуження в другій половині 1986 року не менше 5 календарних днів.

Представник відповідача Скакун М.М. в судовому засіданні позов не визнав, підтримав надані раніше письмові заперечення та пояснив, що з наданих позивачем до управління документів не відображено інформацію, в якому саме населеному пункті чи на якому об`єкті ним здійснювались роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 09.12.1986 року по 24.12.1986 року, за скільки днів здійснено кратне нарахування заробітної плати за вказану роботу. У зв`язку з викладеним, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1986 року 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , яке видане 22.10.2015 року в якості дублікату замість посвідчення 2А № НОМЕР_2 .

19.01.2017 року позивач звернувся із письмовою заявою до Олександрійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням відповідача від 25.01.2017 року за № 282 позивачу було відмовлено в призначенні цієї пенсії. Листом від 03.02.2017 року відповідачем було роз`яснено позивачу причини такої відмови, а саме: відсутність інформації в якому населеному пункті чи на об`єкті (зоні небезпеки) позивачем здійснювались роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 09.12.1986 по 24.12.1986, за скільки днів здійснено кратне нарахування заробітної плати за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі по тексту Закон) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей,, які І зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За ст.10 Закону, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській І АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986 - 1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Статтею 55 Закону визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення. Так, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менш, ніж 5 календарних днів, - передбачено зменшення пенсійного віку на 10 років; які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів зменшення пенсійного віку на 8 років; - які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році зменшення пенсійного віку на 5 років.

Отже, обов`язковою умовою для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є робота ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження протягом певного часу.

В силу приписів п. 7 підпункту «г» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1), при зверненні за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку, особи-учасники ліквідації І - III категорії повинні надати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке повинне мати штамп про його перереєстрацію та довідку Ф. 122 за установленою формою.

Отже, документом, який надає право на користування пільгами, передбаченими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в т.ч. і пільгами на призначення пенсії за ст.55 цього Закону, згідно вищенаведених правових норм є посвідчення учасника ліквідації.

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується копією відповідного посвідчення, що не заперечується відповідачем.

Крім того, питання визначення статусу позивача було предметом розгляду засідання Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України. Відповідно до рішення вказаної Комісії, оформленого протоколом № 89 від 26.08.2015 року було підтверджено статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 ОСОБА_1 та встановлено факт виконання робіт в зоні відчуження в ІІ половині 1986 року не менше 5 календарних днів.

Отже, оскільки саме уповноважений орган при прийнятті рішення про видачу посвідчення перевіряє надані для цього документи, то уповноваженим органом було підтверджено факт участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Ні на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії до відповідача, ні на час розгляду справи в суді, факту необґрунтованої видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії позивачу уповноваженим на те органом встановлено не було.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, для призначення пенсії подаються документи, що засвідчують особливий статус особи, зокрема посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями). (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
До УПФУ позивачем були подані наступні документи: копія перереєстрованого посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2) серія НОМЕР_1 від 22.10.2015 р.; копію довідки № 87 від 16.10.1991 р., виданої Поліським районним шляховим ремонтно-будівельним управлінням, в якій зазначено, що згідно з журналом реєстрації посвідчень на відрядження за 1986 рік, водії Олександрійського АТП 10062 дійсно працювали в Поліському райДРСУ в період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, зокрема ОСОБА_2 з 09.12.1986 по 24.12.1986 та перевозили дорожньо-будівельні матеріали на автошляхи Поліського району; довідку від 07.12.2016 року № 12-36/909-1, виданої архівним відділом Олександрійської міської ради у вигляді витягу з особового рахунку по заробітній платі за 1986-1987 роки по Олександрійському АТП 10062; копію виписки з наказу від 01.12.1986 року № 451 по підприємству Олександрійське АТП 10062 «Про виплату заробітної плати водіям, працюючим на об`єктах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС»; довідка від 07.12.2016 р. № 12-36/909, видана архівним відділом Олександрійської міської ради, про те, що в документах архівного фонду Олександрійського АТП 10062 в наказах директора з кадрових питань (особового складу) за 1987 р. відсутні накази про направлення ОСОБА_1 на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС та про оплату праці в період з листопада 1986 р по лютий 1987 р.; довідка від 01.04.2015 № 12-36/354, видана архівним відділом Олександрійської міської ради, проте, що дорожні листи й наряди на машини Олександрійського АТП 10062 на зберігання до архівного відділу не надходили; архівні витяги з наказів по «Олександрійському автопідприємству 13561», видані архівним відділом Олександрійської міської ради від 27.07.1992 р. № 51/вк, від 01.12.1993 № 9/вк, від 21.12.1994 № 98/вк про надання ОСОБА_1 відпусток як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС

Крім того, на виконання ухвали суду від 17.03.2017 року відповідачем було надано належним чином завірену копію довідки Поліського районного шляхо-ремонтного будівельного управління «на № 211 від 17.11.1992 року», відповідно до якої Поліське райДРСУ Київського ОАД підтверджує, що відповідно до журналу реєстрації посвідчень на відрядження за 1986 рік водії Олександрійського АТП № НОМЕР_3 дійсно працювали в Поліському райДРСУ в період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з дезактивації автошляху Поліське-Прип`ять, зокрема, ОСОБА_1 з 09.12.1986 по 24.12.1986. Маршрут руху вказаних водії пролягав через село Варовичі.

Додатком № 1 до Постанови КМ Української РСР від 23.07.1991 року № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради УРСР про порядок введення в дію законів УРСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення та затверджено перелік населених пунктів, що відносяться до зони відчуження. Згідно цього переліку село Варовичі Поліського району відноситься до зони відчуження.

Суд дійшов висновку, що зазначені документи в своїй сукупності безумовно підтверджують період роботи позивача, населений пункт і об`єкт, де позивачем проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. При цьому, позивач не може нести відповідальність за неналежне зберігання роботодавцем архівної документації.

Суд розцінює зазначення в довідці Поліського районного шляхо-ремонтного будівельного управління «на № 211 від 17.11.1992 року», по-батькові позивача як ОСОБА_3 замість ОСОБА_4 технічною опискою, яка не впливає на належність та допустимість даного доказу.

Надані позивачем документи підтверджують факт його участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 09.12.1986 року по 24.12.1986 року у зоні відчуження, а тому йому, відповідно до ст. 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», повинна бути призначена пенсія із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 цього Закону передбачено, що посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Суд зазначає, що в даному випадку фактично під сумнів відповідачем поставлено правомірність видачі уповноваженим органом позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, а перевірка цих фактів виходить за межі компетенції відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21 листопада 2006 року № 21-1048во06 та від 4 вересня 2015 року № 690/23/15-а.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачений обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності надані сторонами докази, надавши правову оцінку встановленим обставинам справи, суд приходить до висновку, про необґрунтованість відмови відповідача, оскільки позивачем було надано відповідачу всі необхідні документи для призначення йому пенсії за віком згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачені діючим законодавством, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, дії Олександрійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправними та такими, що порушують законні права та інтереси позивача.

Керуючись ст. ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
1.Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

2.Визнати дії Олександрійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови у призначенні позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що мали місце 25 січня 2017 року протиправними.

3.Скасувати рішення Олександрійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про відмову у призначенні позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», викладене в протоколі № 282 від 25.01.2017 року.

4.Зобов`язати Олександрійське об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років починаючи з 19 січня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 10 днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.І. Соколова