Справа № 308/13277/16-а
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6104/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.
суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,
з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про скасування рішення про відмову у призначені пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

20 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, в якому просив скасувати рішення комісії УПФУ про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком, зобов`язати відповідача призначити та нарахувати ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком на умовах статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 15 квітня 2016 року.
Постановою від 25 квітня 2017 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області позов задовольнив.
Скасував рішення комісії Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 .
Зобов`язав Ужгородське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 15 квітня 2016 року та провести перерахунок і виплату пенсії з 15 квітня 2016.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особи, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів мають право на зменшення пенсійного віку на 10 років.
Як свідчать документи надані для призначення пенсії (архівна довідка від 13.05.2016 р. №4/7005, довідка Центрального архіву Архівної служби Збройних Міністерства оборони Беларусії) відсутні архівні дані щодо, про те що військова частина НОМЕР_1 в період з 13.05.1986р. по 04.06.1986р. приймала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та дислокувалися в м. Хойники Гомельської області. Дана область не відноситься до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Враховуючи те, що жодним документом, що було подано разом із заявою про призначення пенсії, не підтверджено участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження на території Білоруської PCP, то підстав для призначення йому дострокової пенсії за віком на умовах статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає.
З огляду на викладене, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 21.08.1996р. з наступною перереєстрацією у відповідності до Постанови КМУ № 135 від 04.02.1997р.
З архівної довідки, виданої Міністерством оборони Республіки Білорусь вбачається, що архівними документами було встановлено, що ОСОБА_1 в складі військової частини НОМЕР_1 в період з 13.05.1986 р. по 04.07.1986р. приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Крім того, участь позивача в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у зазначений період підтверджується відповідним записом у військовому квитку серії НОМЕР_3 від 24.11.1984 року.
Досягнувши 50-річного віку, позивач звернувся до УПФУ із відповідною заявою про призначення йому пенсії у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку.
Позивач, після досягнення віку з якого має право на отримання пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Однак, рішенням комісії УПФУ ОСОБА_1 відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що статус позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підтверджується його посвідченням та документами з архіву Міністерства оборони Республіки Білорусь, а відтак, позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є правильними.
Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII.
Так, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 10 років.
Згідно зі статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Колегія суддів зауважує, що відсутність первинних документів, не може бути підставою для позбавлення ОСОБА_1 права на належне пенсійне забезпечення, оскільки з інших обставин справи встановлено, що він має право на призначення пенсії як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Колегія суддів вважає, що основним доказом участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації (категорія 2), видане на ім`я позивача, яке відповідно до п.2 ч.1 ст.14 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», яке підтверджує статус громадянина, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ.
Наявні в позивача документи, які долучені до матеріалів справи, містять дані на підтвердження факту участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з травня по липень 1986 року та які є достатніми для призначення йому пільгової пенсії, передбаченої статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Це, зокрема, архівна довідка, видана Міністерством оборони Республіки Білорусь яка підтверджує, що ОСОБА_1 в складі військової частини НОМЕР_1 в період з 13.05.1986 р. по 04.07.1986р. приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. А також, військовий квиток серії НОМЕР_3 від 24.11.1984 року.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.
Таким чином, колегія суддів суду зазначає, що висновки суду першої інстанції про неправомірність рішення відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є правильними.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, а тому оскаржене судове рішення є законними та обґрунтованими, а підстави для його скасування відсутні.
В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 квітня 2017 року у справі № 308/13277/16-а - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 14 червня 2017 року.