Справа № 813/5601/13-а
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді Каралюса В.М.,
суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,
за участі секретаря судового засідання Керод Х.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в м. Львові питання про винесення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною,-
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2013 року позов було задоволено частково та визнано протиправною бездіяльність управління ДВС ГУЮ у Львівській області з виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2011 року у справі № 2а-9094/10/1370. У задоволенні інших позовних вимог було відмовлено.
З вищевказаною постановою не погодився апелянт ОСОБА_1, який звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просив скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2013 року та винести нову постанову, якою повністю задовільнити його позовні вимоги.
Позивач звернувся до адміністративного суду апеляційної інстанції із заявою про постановлення додаткового судового рішення, в якій просив визначити спосіб виконання постанови від 13.11.2014 року в частині стягнення на його користь моральної шкоди шляхом визначення боржником за даним судовим рішенням Головне управління юстиції у Львівській області. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області перебуває в складі і є структурним підрозділом Головного управління юстиції у Львівській області, не має власного балансу та не є платником єдиного соціального внеску. Всі податки та обов'язкові платежі сплачуються централізованою бухгалтерією Головного управління юстиції у Львівській області.
Перевіривши матеріали справи, розглянувши клопотання позивача, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для його задоволення про повернення сплаченого судового збору.
Відповідно до ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Із системного аналізу зазначеної норми випливає, що законодавцем закріплено виключний перелік випадків, у яких адміністративний суд виносить додаткове рішення у справі. Зазначені позивачем обставини не є підставою для постановлення додаткового рішення.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 10.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» визначено, що за правилами статті 168КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 КАС України. Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення. Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.
Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.
Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції. Оскільки вимога стягнення моральної шкоди з Головного управління юстиції у Львівській області позивачем у суді першої інстанції не заявлялася та з приводу такої докази судом не досліджувалися, така не може бути предметом прийняття додаткового судового рішення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до переконання, що за таких обставин відсутні правові підстави для прийняття додаткового судового рішення, а отже заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 41, ч. 3 ст. 160, ст.ст. 168, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про постановлення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В. М. Каралюс
судді В. С. Затолочний
З. М. Матковська

Повний текст судового рішення виготовлено 13.06.2017