Справа № 820/6787/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

06 червня 2017 р. № 820/6787/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Тищенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача "Про накладення дисциплінарного стягнення на старшого інспектора взводу забезпечення супроводження ГУНП в Харківський області лейтенанта поліції ОСОБА_3" від 24.10.16 р. №871;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 15.11.2016 р. №449 о/с "Про звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_3 за п. 6/ у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції/ ч.1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію";

- поновити ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора взводу забезпечення супроводження ГУНП в Харківський області з 15.11.2016 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що накази "Про накладення дисциплінарного стягнення на старшого інспектора взводу забезпечення супроводження ГУНП в Харківський області лейтенанта поліції ОСОБА_3" від 24.10.16 р. №871 та "Про звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_3 за п. 6/ у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції/ ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" від 15.11.2016 р. №449 о/с є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях.

Вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 07.11.2015 р. прийнятий на службу до органів Національної поліції України.

Наказом від 24.10.2016 року №871 "Про накладення дисциплінарного стягнення на старшого інспектора взводу забезпечення супроводження ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3" за порушення службової дисципліни, що виразилося у вчиненні адміністративних правопорушеннях, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126, 4.1 ст. 130, ст. 173 та ст. 185 КУпАП України, невиконання вимог п.п. 2.1, 2.5, 5.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, порушень вимог статей 1,7 Дисциплінарного статуту України, ст. 18 Закону України "Про національну поліції", Присяги поліцейського ОСОБА_3 звільнено з органів Національної поліції України(а.с.29).

При цьому, прийняттю вказаного наказу передувало проведення службового розслідування за фактом того, що 17.09.2016 р. о 00 год. 30 хв. до чергової частини УОАЗОР ГУНП в Харківській області від чергового Управління патрульної поліції в м. Харків надійшло повідомлення про те, що 16.09.2016 близько 21 год. 50 хв. на перехресті вулиць Верхньогіївській та Холодногірській м. Харків працівниками патрульної поліції були прийняті постанову про накладення адміністративного стягнення ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130, 173, 185 КУпАП.

У зв'язку з чим, 19.09.2016 за №956 т.в.о начальника прийнято наказ про призначення службового розслідування відносно старшого інспектора взводу забезпечення супроводження ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3(а.с.38).

За результатами проведеного службового розслідування за фактом скоєння старшим інспектором взводу забезпечення супроводження ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 адміністративних правопорушень складено висновок (а.с.39-45).

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2016 р. о 00 год. 30 хв. до чергової частини УОАЗОР ГУНП в Харківській області від чергового Управління патрульної поліції в м. Харків надійшло повідомлення про те, що 16.09.2016 близько 21 год. 50 хв. на перехресті вулиць Верхньогіївській та Холодногірській м. Харків працівниками патрульної поліції був виявлений автомобіль "VOLKSWAGEN PASSAT" н.з. НОМЕР_2, під керуванням старшого інспектора взводу забезпечення супроводження ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 (перебував поза службою, у цивільному одязі, без вогнепальної зброї), який, не виконавши вимоги п. 8.7.3 (є) Правил дорожнього руху України, проїхав перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору. Після цього, побачивши екіпаж патрульної поліції, почав прискорюватись, на вимоги працівників поліції зупинитися не реагував. Зупинившись біля будинку № 92 по вул. Верхньогіївській, останній швидко зачинив свій автомобіль та направився у бік внутрішнього подвір'я даного домоволодіння, але був зупинений працівниками патрульної поліції. Працівниками поліції було перевірено автомобіль "VOLKSWAGEN PASSAT" н.з. НОМЕР_2 закріплений за іншим автомобілем ВАЗ-211540.

Під час бесіди з працівниками патрульної поліції ОСОБА_3 мав ознаки алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, порушення координації під час руху), на вимоги працівників поліції відмовився надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

За порушення вимог п. п. 8.7.3 (е) (Проїзд на заборонений сигнал світлофору), 2.1 (Відсутність посвідчення водія та свідоцтва про реєстрації транспортного засобу) Правил дорожнього руху України відносно ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За порушення п. 2.5 (Ухилення від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння) Правил дорожнього руху України у відношенні ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАп.

У присутності двох свідків від встановленого законом порядку проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 відмовився.

Під час складання вказаних протоколів ОСОБА_3, перебуваючи в громадському місці, нецензурно виражався відносно працівників патрульної поліції, чим вчинив дрібне хуліганство, у зв'язку з цим у відношенні останнього складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП.

У ході складання адміністративних матеріалів ОСОБА_3 кілька разів намагався покинути місце пригоди, не виконував законні вимоги поліцейських, чим вчиняв злісну непокору законним вимогам працівників поліції, у зв'язку з чим у відношенні останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП.

Також встановлено, що згідно з даними інформаційної системи "НАІС", н.з. НОМЕР_2, який перебував на автомобілі "VOLKSWAGEN PASSAT" під керуванням ОСОБА_3, насправді закріплений за автомобілем ВАЗ 211540, який зареєстрований на громадянина ОСОБА_5

За порушення правил керування транспортним засобом відносно ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

На місце події виїжджала слідчо-оперативна група, яка здійснила огляд місця події та автомобіль "VOLKSWAGEN PASSAT" було евакуйовано на штраф майданчик.

З метою опитування працівників патрульної поліції, які складали 16.09.2016 протоколи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_3, для отримання записів з їх персональних відеореєстраторів та належним чином завірених копій указаних адміністративних матеріалів 20.09.2016 до Управління патрульної поліції в м. Харків направлено запит (вих. № 6399/119-12/02-16).

Згідно з відповіддю УПП в м. Харків (вих. № 6031/41/14/01-2016 від 04.10.2016) протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 склав інспектор роти № 4 батальйону № З УПП в м. Харків лейтенант поліції ОСОБА_6 Присутніми під час вищевказаних правопорушень також були інші працівники УПП в м. Харків, а саме: інспектори роти № 4 батальйону №3 лейтенант поліції ОСОБА_7, лейтенант поліції ОСОБА_8, лейтенант поліції ОСОБА_9, заступник командира роти № 4 батальйону №3 лейтенант поліції ОСОБА_10, командир роти № 4 батальйону №3 капітан поліції ОСОБА_11, яких проінформовано щодо запрошення для опитування до ГУНП в Харківській області.

Опитаний в ході службового розслідування інспектор роти № 4 батальйону №3 УПП в м. Харків лейтенант поліції ОСОБА_6 пояснив, що з 21 год. 00 хв. 16.09.2016 до 09 год. 00 хв. 17.09.2016 він спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_7 та капітаном поліції ОСОБА_11 ніс службу з охорони громадського порадку на території Холодногірського району м. Харків у складі авто патрульного наряду (екіпаж № 0451) на службовому автомобілі "Тоуоtа Ргius", н.з. НОМЕР_4. 16.09.2016 близько 21 год. 50 хв. наряд патрульної поліції помітив автомобіль "VOLKSWAGEN PASSAT" н.з. НОМЕР_2, який на перехресті вулиць Верхньогіївська та Холодногірська в м. Харків проїхав на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (е) Правил порожнього руху України. Після цього, водій автомобіля, побачивши екіпаж патрульної поліції, почав прискорюватись, на вимоги працівників поліції зупинитись не реагував. Зупинившись біля домоволодіння № 92 по ул. Верхньогіївській, порушник швидко зачинив свій автомобіль та направився у бік внутрішнього подвір'я даного домоволодіння, але біля воріт був зупинений працівниками патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_7 та капітаном поліції ОСОБА_11 Під час бесіди з працівниками патрульної поліції водій мав ознаки алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, порушення координації під час руху). Посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу правопорушник надавати відмовився, взагалі заперечував свою причетність до керування вищевказаним транспортним засобом. Даного водія з метою встановлення його особи було запрошено до Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області, однак останній категорично відмовлявся їхати з працівниками поліції. Як пізніше стало відомо, водієм виявився старший інспектор взводу забезпечення супроводження ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3, який під час складання на нього протоколів про адміністративні правопорушення висловлювався в бік працівників поліції нецензурною лайкою, намагався покинути місце події, не виконував законних вимог працівників поліції, чим чинив злісну непокору представникам правоохоронних органів. У подальшому під час розгляду постанови про адміністративне правопорушення в присутності свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від установленого законом порядку проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 відмовився. За порушення п.п. 2.1, 2.5, 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України відносно ОСОБА_3 було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, а також складені протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. 173 та ст. 185 КУпАП. Згідно з даними інформаційної системи «НАІС» номерний знак НОМЕР_2, що був на автомобілі "VOLKSWAGEN PASSAT", насправді закріплений за автомобілем «ВАЗ-211540», який зареєстрований на громадянина ОСОБА_5 Даний факт зареєстрований до журналу ЄО Холодногірського ВП за № 15512. На місце події виїжджала слідчо-оперативна група, яка здійснила огляд місця події. Автомобіль "VOLKSWAGEN PASSAT" евакуйований на штрафмайданчик.

Опитані під час проведення службового розслідування інші працівники УПП в м. Харків інспектори роти № 4 батальйону № 3 лейтенант поліції ОСОБА_7, лейтенант поліції ОСОБА_8, лейтенант поліції ОСОБА_9, заступник командира роти № 4 батальйону № 3 лейтенант поліції ОСОБА_10 та командир роти № 4 батальйону № 3 капітан поліції ОСОБА_11 підтвердили свідчення, надані лейтенантом поліції ОСОБА_6

Опитаний громадянин ОСОБА_13 пояснив, що 16.09.2016 він був свідком складання відносно ОСОБА_3 протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. 173 та ст. 185 КУпАП. Під час складання вказаних протоколів ОСОБА_3 за зовнішніми ознаками (нечітка мова, порушення координації під час руху) перебував у стані алкогольного сп'яніння, поводив себе неадекватно, виражався в бік працівників поліції нецензурною лайкою. Від установленого законом порядку проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння категорично відмовився. Намагався покинути місце події, чинив непокору законним вимогам працівників поліції при виконанні ними службових обов'язків.

Опитати громадянина ОСОБА_12, який був другим свідком під час складання відносно ОСОБА_3 протоколів про адміністративні правопорушення, не надалось можливим, у зв'язку з тим, що вказаний у постанові номер мобільного телефону не належить зазначеному абоненту. Крім гого, місце мешкання громадянина ОСОБА_12, зазначене в постанові знаходиться в м. Одеса. Однак громадянин ОСОБА_13 підтверджує присутність на місці подій в ніч з 16.09.2016 на 17.09.2016 свідка ОСОБА_12, який дійсно самостійно ставив свої підписи в складених протоколах про адміністративні правопорушення, що також підтверджується наданими відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

Опитаний старшин інспектор взводу забезпечення супроводження ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 відмовився надавати будь-які пояснення відносно себе щодо подій, які відбувалися в ніч з 16.09.2016 на 17.09.2016, під час складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, посилаючись на статтю 63 Конституції України. Зазначив, що законність прийнятих рішень щодо складених відносно нього адміністративних протоколів, ОСОБА_3 буде оскаржувати в Холодногірському районному суді м. Харкова.

Переглядом відеозаписів з персональних відеореєстраторів (№ 0101, 0153) працівників патрульної поліції лейтенантів поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_10 за період часу з 21 год. 50 хв. 16.09.2016 по 00 год. 08 хв. 17.09.2016 установлено, що старший інспектор взводу забезпечення супроводження ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 під час складання працівниками УПП в м. Харків у відношенні нього протоколів про адміністративні правопорушення висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, неодноразово намагався покинути місце події, чинив непокору законним вимогам працівників поліції при виконанні ними службових обов'язків. Від встановленого законом порядку проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності свідків відмовився.

Згідно зі ст. 15 КУпАП працівники поліції несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за Дисциплінарним статутом, окрім визначених цим Кодексом адміністративних правопорушень, за вчинення яких працівники поліції несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. За вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КупАП (дрібне хуліганство) та ст. 185 КупАП (злісна непокора законному розпорядженню або вимозі працівника поліції) працівники поліції несуть відповідальність, передбачену Дисциплінарним статутом ОВС України.

Таким чином, за результатами службового розслідування встановлено, що своїми діями старший інспектор взводу забезпечення супроводження ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 унаслідок особистої недисциплінованості вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. 173 та ст. 185 КУпАП, допустив порушення вимог п. 2.1 (Відсутність посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), п. 2.5 (Ухилення від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння) та п. 8.7.3 (е) (Проїзд на заборонений сигнал світлофору) Правил дорожнього руху України, а також порушення вимог статей 1, 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІУ, у частині дотримання законодавства, виявлення неповаги до колег по службі та інших громадян, неухильного виконання статутів і наказів начальників, гідного і чесного поводження у позаслужбовий час, необхідності бути прикладом у дотриманні громадського порядку та відповідати нормам професійної та службової етики, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-УІІІ, у частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського.

Враховуючи зазначене, уповноважені на проведення службового розслідування, посадові особи вважали б за вказаних обставин, старшого інспектора взводу забезпечення супроводження ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звільнити з органів Національної поліції України.

На підставі вказаного вище наказу начальником ГУНП в Харківській області прийнято наказ по особовому складу №449о/с від 15.11.2016 року, яким звільнено за п. 6/ у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції/ ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" лейтенанта поліції ОСОБА_3, старшого інспектора взводу забезпечення супроводження ГУНП в Харківській області з 15.11.2016 року(а.с.8).

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII ( надалі - Закон), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів УССР від 29.07.1991 року № 114, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ, який затверджено Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" від 22.02.2006 року № 3460-ІV та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, яка затверджена наказом МВС від 12.03.2013 року № 230.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону - Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч.1, 2 ст. 7 Закону, під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Крім того, частиною 4 зазначеної статті унормовано, що поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України ( ч.1 ст.8 Закону).

Особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові ( ч.1 ст.64 Закону).

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону поліцейський зобов'язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно ст. 19 Закону поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність згідно до закону у разі вчинення протиправних діянь. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктами 10, 23 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів УССР від 29.07.1991 року № 114, визначено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням. Особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до п. 9 Закону України від 23.12.2015 року № 901-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.04.2006 року № 3460-ІV (із наступними змінами).

Так, ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового та начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно ст. 2 Статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст. 5 Статуту, за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Статтею 7 Статуту унормовано, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України унормовано порядок накладання дисциплінарних стягнень.

За змістом вказаної статті, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Так, наказом МВС України від 12.03.2013 № 230 ( Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2013 р. за № 541/23073), затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України ( надалі - Інструкція), яка визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні.

Підпунктом 2.1 Інструкції визначено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

В ході службового розслідування позивач відмовився давати пояснення, посилаючись на ст. 63 Конституції України, а вході судового розгляду пояснив, що він знаходився у себе в дворі, під'їхав автомобіль "VOLKSWAGEN PASSAT" до двору, хто знаходився за кермом, йому не відомо, автівку було припарковано біля його будинку. Одразу під'їхала патрульний автомобіль та сказали, що це він керував автомобілем.

У судовому засіданні були допитні в якості свідків патрульні поліцейські ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, які підтвердили раніше надані в ході службового розслідування.

При цьому свідок ОСОБА_6 у судовому засідання під час допиту пояснив, що він чітко бачив, що з авто "VOLKSWAGEN PASSAT", який порушив ПДД, вийшов саме ОСОБА_3

Також пояснив, що в ході службового розслідування давав пояснення стосовно того, що ОСОБА_3 зупинений при виході з автомобілю саме він, ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Командир екіпажу ОСОБА_11 приїхав на місце приїхав пізніше, з іншим екіпажом.

Водночас, у судовому засіданні був допитаний, в якості свідка ОСОБА_7, який пояснив, що ОСОБА_3, швидко відкрив двері і намагався потрапити на подвір'я. У нього були всі ознаки алкогольного сп'яніння. ОСОБА_3 ще намагався скрутити номерні знаки з авто, патрульні поліцейські йому в цьому заважали. При огляді особи патрульні поліцейські виявили його службове посвідчення на ім'я ОСОБА_3, при цьому ОСОБА_3 погрожував поліцейським, називав всілякі прізвища, штовхався, нецензурно висловлювався. Також свідок ОСОБА_7 пояснив, що він не випускав з поля зору ОСОБА_3 ні на мить. Саме ОСОБА_3 вийшов з автомобіля та намагався убігти.

Також допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_11 пояснив, що він як командир екіпажу приїхав на місце події, оскільки отримав дзвінок, що порушник намагається вчинити злісну непокору, опір працівникам поліції. Коли він приїхав, то побачив ОСОБА_3, він був з ознаками алкогольного сп'яніння. Поруч з автомобілем були номерні знаки, які зі слів ОСОБА_6, ОСОБА_3 намагався зірвати з авто. Вже в його присутності ОСОБА_3 намагався залишити місце пригоди, при цьому його друзі, які під'їхали на місце пригоди, намагались поліцейських відволікти. Також свідок ОСОБА_11 пояснив, що в авто були портупея і кобура білого кольору, все вказувало, що за кермом авто був працівник поліції.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №102091 (а.с.48), в присутності свідків ОСОБА_12, ОСОБА_15 16.09.2016 інспектором 3 батальйону 4 роти УПП у м. Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_6 прийнято по справі рішення застосування до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляду штрафу у розмірі 425 грн., через те, водій Дорнцов керуючи авто НОМЕР_3 проїхав перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору та не надав посвідчення водія свідоцтво реєстрації транспортного засобу, чим порушив п. 2.1 та п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, у зв'язку з чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпП України. При цьому номерний знак не співпадав з автомобілем, за яким цей знак зареєстрований, чим порушив ч.2 ст. 122, ч.5 ст. 127 КУпП України.

З пояснень позивача, наданих в судовому засіданні, встановлено, що позивач не оскаржував вказану постанову.

Поряд з цим, позивач посилався на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 31.10.2016 року Адміністративні матеріали: справа №642/6210/16-п (провадження №3/642/1862/16) та справа №642/6204/16-п (провадження №3/1856/16) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП - об'єднано в одне провадження та присвоєно їм номер справи №642/6210/16-п та провадження №3/642/1862/16. Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 05.12.2016 року №642/6210/16-п (провадження №3/642/1862/16) провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП закрито, за відсутністю складу адміністративних правопорушень(а.с.103-107). Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 10.10.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, передбаченого ст. 173 КУпАП - закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення(а.с.108).

Отже, позивач вважав, що висновки відповідача про вчинення ОСОБА_3 адміністративних проступків, суперечать дійсним обставинам, а тому застосоване до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби та реалізація останнього, є необґрунтованими.

З приводу цього, суд зазначає, що предметом розгляду даної справи не є встановлення обставин наявності або відсутності вини ОСОБА_3 у скоєнні адміністративних проступків (вищевказане не відноситься до компетенції адміністративного суду), оскільки, спір виник у правовідносинах виник з приводу застосування та реалізації дисциплінарного стягнення.

Ключовими моментами щодо надання оцінки спірним правовідносинам є встановлення обставин скоєння дисциплінарного проступку та дотримання відповідачем процедури проведення службового розслідування, яке передувало виданню спірних наказів.

Окремо суд акцентує увагу, що належними та допустимими доказами в даному випадку, є саме матеріали службової перевірки.

Отже, суд зазначає, що відповідачем було дотримано вимоги ст.14 Дисциплінарного статуту у процесі службового розслідування.

Висновок службового розслідування був зроблений виключно на підставі встановлених під час його проведення обставин.

Відповідачем, в силу приписів ч.2 ст. 71 КАС України, належними та допустимими доказами було доведено вину позивача у порушенні службової дисципліни, що виразилась, по-перше, у порушенні ст.ст.1, 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, по-друге, у порушенні ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" та Присяги поліцейського. При визначенні виду дисциплінарного стягнення відповідачем належним чином враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Враховуючи викладене, суд вважає наказ від 24.10.2016 №871 "Про накладення дисциплінарного стягнення на старшого інспектора взводу забезпечення супроводження ГУНП в Харківський області лейтенанта поліції ОСОБА_3", яким, за порушення службової дисципліни, останнього притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, законним та обґрунтованим, оскільки характер накладеного дисциплінарного стягнення відповідає ступеню вини і тяжкості вчиненого позивачем проступку, а відтак, у задоволенні позовної вимоги про його визнання незаконним та скасування, суд відмовляє.

Крім того, щодо позовних вимог про скасування наказу відповідача від 15.11.2016 №449 о/с в частині звільнення ОСОБА_3, суд також відмовляє, оскільки вказаний наказ є законною реалізацією наказу від 24.10.2016 №871, правомірність якого встановлена судом в рамках офіційного з'ясування обставин справи.

Приймаючи до уваги, що в ході розгляду даної справи судом встановлено законність наказів "Про накладення дисциплінарного стягнення на старшого інспектора взводу забезпечення супроводження ГУНП в Харківський області лейтенанта поліції ОСОБА_3" від 24.10.2016 №871 та "Про звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_3 за п. 6/ у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції/ ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" від 15.11.2016 №449 о/с обґрунтованих підстав для поновлення позивача на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу немає.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з системного аналізу нормативно - правових актів, викладених вище, а також досліджених в ході судового розгляду доказів, судом встановлено наявність порушення позивачем присяги поліцейського , скоєння проступку, який порочить працівника Національної поліції, поряд з цим, відповідачем - суб'єктом владних повноважень, належним чином доведено правомірність дій та прийнятих рішень, а відтак, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, належить відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 12 червня 2017 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.