Справа № 826/25407/15
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

13 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого суддів Файдюка В.В.,

суддів Мєзєнцева Є.І.,

Чаку Є.В.,

При секретарі Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Нілової Ангеліни Олександрівни, третя особа ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Нілової Ангеліни Олександрівни про скасування державної реєстрації - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна: будівлю столярного цеху, що знаходиться у АДРЕСА_1, літ. «П», загальною площею 329,2кв.м. за ОСОБА_5 (номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 5753941).

Присуджено з бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_3 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 487, 20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень, 20 копійок).

Не погоджуючись з зазначеною постановою, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві звернулось до суду з апеляційною скаргою в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 20 травня 2014 року державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Ніловою А.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №13175835, відповідно до якого за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на будівлю, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 160 та відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності на будівлю.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, визначено цим Законом.

Відповідно до ч. 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з приписами ч.1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно норм статті 8 цього Закону, орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Згідно ч. 1 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст. 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Статтею 19 цього Закону визначено, що підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є: договори, укладені у порядку, встановленому законом; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, рішення судів, що набрали законної сили; інші документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою тощо.

Відповідно до ч.2 статті 9 Закону державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 03 травня 2014 року подано заяву №6469900 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до якої було додані наступні документи: рішення господарського суду міста Києва від 19 серпня 2008 року у справі №12/147; постанова Київського апеляційного господарського суду від 02 вересня 2009 року у справі №12/147; ухвала господарського суду міста Києва від 26 вересня 2012 року у справі №12/147; постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року у справі №2а-16350/12/2670; ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2014 року у справі №2а-16350/12/2670; виконавчий лист Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року виданого у справі №2а-16350/12/2670; копія свідоцтва про державну реєстрацію від 04 вересня 2000 року, виданого Печерською РДА; копія паспорта громадянина України; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру.

Отже, з матеріалів, що містяться в реєстраційній справі, вбачається, що ОСОБА_5 було надано копії рішень господарських судів у справі № 12/147, що набули законної сили, на підставі яких вона отримала право власності на об'єкт нерухомого майна: будівлю столярного цеху, загальною площею 340 м. кв, що знаходиться у АДРЕСА_1.

Крім того, ОСОБА_5 було подано копії рішень адміністративних судів у справі №2а-16350/12/2670 за позовом ФОП ОСОБА_5 до КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_3 якими визнано протиправною державну реєстрацію права власності, проведену державним реєстратором Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» ОСОБА_7 на об'єкт нерухомого майна: будівлю столярного цеху, що знаходиться у АДРЕСА_1, літера «П», загальною площею 396,4 кв.м. за ОСОБА_6; визнано протиправними формування та видачу Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» ОСОБА_6 витягу № 32079283 від 17 листопада 2011 року; визнано протиправним та скасовано Рішення про державну реєстрацію прав від 25 квітня 2012 року, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» ОСОБА_8; визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію права власності, проведену державним реєстратором Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» ОСОБА_8 на об'єкт нерухомого майна: будівлю столярного цеху, що знаходиться у АДРЕСА_1, літера «П», загальною площею 329,2 кв. м. за ОСОБА_3; зобов'язано Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» провести технічну інвентаризацію об'єкту нерухомості: будівлі столярного цеху, що знаходиться у АДРЕСА_1, літера «П», загальною площею 329,2 кв. м., інвентаризаційна справа № 57913 за заявою ОСОБА_5 від 31 травня 2011 року та відповідно оплаченому замовленню НЖ-2011 № 882611 № 998214; в задоволенні решти позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 відмовлено.

Разом з тим, на момент прийняття оскаржуваного рішення від 20 травня 2014 року ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 травня 2014 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2014 року та було зупинено виконання вказаних судових рішень до закінчення касаційного провадження №К/800/23470/14.

Таким чином, на час прийняття рішення №13175835 від 20 травня 2014 року у державного реєстратора не було підстав для вчинення державної реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки дія судових рішень, що надавали право на таку реєстрацію, була зупинена.

Крім того, постановою Вищого адміністративного суду України від 19 серпня 2015 року було скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у справі №2а-16350/12/2670 та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено та в частині зобов'язання Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» провести технічну інвентаризацію об'єкту нерухомості: будівлі столярного цеху, що знаходиться у АДРЕСА_1, літера «П», загальною площею 329,2 кв. м., інвентаризаційна справа № 57913 за заявою ОСОБА_5 від 31 травня 2011 року та відповідно оплаченому замовленню НЖ-2011 № 882611 № 998214, закрито провадження.

Відповідно до п. 6 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, документи, що подаються для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідальність за достовірність відомостей, які містяться у документах, поданих для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, несе заявник.

В своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що державному реєстратору про прийняття ухвали Вищого адміністративного суду України від 05 травня 2014 року було невідомо. Крім того, державним реєстратором розглядалась заява щодо виникнення права власності на підставі рішення суду за ОСОБА_5, тому і рішення міг прийняти лише щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень відносно заяви цієї особи.

Колегія суддів проти наведеного не заперечує, однак зазначає, що для повного захисту прав позивача оскаржуване рішення має підлягати скасуванню.

Щодо доводів суду першої інстанції та апелянта про обов'язковість перенесення реєстраційного запису про право власності за ОСОБА_3 відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМ України від 26 жовтня 2011 року №1141, то колегія суддів вважає, що дана обставина на суть оспорюваних правовідносин не впливає та суттєвого значення не має, тому судом не оцінюється на предмет відповідності закону.

Слід також зазначити, що наразі дійсним є те, що відповідно до Витягу про Державну реєстрацію прав Серії СЕЕ №519253, №33942752 від 25 квітня 2012 року за право власності на будівлю столярного цеху (літ. П), загальною площею 329,20кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 160 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу від 14 лютого 2012 року за зареєстрованим в реєстрі №111.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Отже суд першої інстанції при винесенні постанови було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.