Справа № 805/1096/17-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Галатіна О.О.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року справа №805/1096/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Блохіна А.А., Ястребової Л.В.,

секретар судового засідання Терзі Д.А.,

за участю позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року у справі № 805/1096/17-а за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання бездіяльності незаконною,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, з урахування уточнених позовних вимог, просив визнати бездіяльність Головного управління МВС України в Донецькій області щодо невидачі посвідчення ветерана ОВС незаконною.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.10.2016 року пройшов перекомісію в обласній профільній МСЕК та йому продовжено 2 групу інвалідності пов'язану з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Позивач звернувся до ГУ МВС України в Донецькій області з запитом про видачу йому посвідчення ветерана ОВС.

Проте, у зв'язку з відсутність бланків посвідчень, ГУ МВС України в Донецькій області надало позивачу довідку від 16.11.2016 року №146497 (а.с. 4), в якій зазначено, що ОСОБА_3 є ветераном ОВС та має право на пільги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.1998 р. №203-98-ВР.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення у справі, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарга апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач жодним чином не довів того, що в період з 19.03.2015 року по 03.03.2017 року він не отримував бланків посвідчень, та що відповідач здійснив усі можливі заходи для їх отримання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

06.10.2016 року ОСОБА_3 пройшов перекомісію в обласній профільній медико-соціальній експертній комісії, внаслідок чого позивачу продовжено 2 групу інвалідності пов'язану з проходженням служби в ОВС.

ОСОБА_3 звернувся до ГУ МВС України в Донецькій області з запитом про видачу посвідчення ветерана ОВС.

Проте, у зв'язку з відсутність бланків посвідчень, ГУ МВС України в Донецькій області надало позивачу довідку від 16.11.2016 року №146497 (а.с. 4), в якій зазначено, що ОСОБА_3 є ветераном ОВС та має право на пільги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.1998 р. №203-98-ВР.

Судами встановлено, що 04.03.2017 року позивачеві було видано посвідчення ветерана ОВС, даний факт позивачем не заперечується.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відсутність бланків посвідчень виникла не з вини ГУ МВС України в Донецькій області, одразу після отримання бланків позивачеві видано посвідчення ветерана ОВС, то ГУМВС України в Донецькій області в межах своїх можливостей та повноважень виконало вимогу позивача щодо надання посвідчення, а тому суд не визнав бездіяльність відповідача.

Судова колегія погоджується з таким висновком, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" визначено, що Цей Закон встановлює статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, визначає основні засади державної політики щодо соціального захисту громадян, звільнених з військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національної поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, та членів їх сімей, визначає гарантії, які забезпечують їм гідне життя, активну діяльність, шану та повагу в суспільстві.

Відповідно до ст. 4-1 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" зазначено, що Дія цього Закону поширюється на громадян України, які віднесені до категорій ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України відповідно до цього Закону і які постійно проживають на території України. Права та пільги, зазначені у статті 6 цього Закону, можуть надаватися іноземцям та особам без громадянства, які віднесені до категорій ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України і які на законних підставах перебувають на території України відповідно до порядку та умов, визначених міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" визначено, що безоплатний проїзд і перевезення багажу ними та членами їх сімей при переїзді до вибраного місця проживання після звільнення з військової служби в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами України; безоплатний проїзд (туди і назад) у межах України один раз на рік залізничним транспортом у купейному вагоні швидкого чи пасажирського потягу або водним чи автомобільним транспортом міжміського сполучення для лікування та відпочинку у санаторіях та будинках відпочинку; безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту (за винятком таксі), автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських маршрутів у межах України

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" законодавець визначив, що Ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам Національної поліції, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України вручаються посвідчення та нагрудні знаки.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2002 року № 742 про порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран органів внутрішніх справ" відповідно до ч. 2, поширено дію Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. N 1601 ( 1601-99-п ) на видачу посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран органів внутрішніх справ.

Порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" визначено постановою Кабінету Міністрів України № 1601 від 30 серпня 1999 року.

Відповідно до ч. 3 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України визначено, що підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" є один з таких документів: наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку; довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності I чи II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби.

Таким чином, оскільки на підставі вищевказаного порядку позивачу видане посвідчення ветерана ОВС, тому суд першої інстанції зробив правильний висновок, що відповідач діяв в межах своїх можливостей та повноважень, виконав вимогу позивача щодо надання посвідчення.

Також судова колегія зазначає, що неможна вважати бездіяльністю відповідача надання на запит довідки, що підтверджує статус та пільги позивача, як ветерана ОВС.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року у справі № 805/1096/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року у справі № 805/1096/17-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 13 червня 2017 року.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

Л.В. Ястребова