Справа № 826/14712/15
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року м. Київ К/800/5655/16

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий); Калашнікової О.В., Кравцова О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк КАМБІО» Додусенка Володимира Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк КАМБІО» Додусенка Володимира Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_4 звернулася з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У запереченні на касаційну скаргу уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк КАМБІО» Додусенко Володимир Іванович, посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у касаційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28 вересня 2014 року між ОСОБА_6 (Дарувальник) та ОСОБА_4 (Обдарована) укладено договір дарування грошових коштів.

Згідно з умовами договору Дарувальник дарує Обдарованій безоплатно та безумовно у власність грошові кошти, якими є валютні цінності у розмірі 11 000 доларів США, які знаходяться на поточному рахунку у публічному акціонерному товаристві «Банк КАМБІО», що на день укладання цього договору за курсом НБУ (12,9088) еквівалентно 141 996,80 грн.

24 листопада 2014 року ОСОБА_6 на підставі довіреності від імені позивача звернулася до публічного акціонерного товариства «Банк КАМБІО» із заявою про відкриття на ім'я ОСОБА_4 поточного рахунку у доларах США та здійснення на цей рахунок переказу частини належних їй коштів, розміщених на рахунку в іноземній валюті в публічному акціонерному товаристві «Банк КАМБІО» у розмірі 11000,00 доларів США.

Листом від 25 листопада 2014 року № 19/2679 публічне акціонерне товариство «Банк КАМБІО» повідомило заявника про те, що контролюючими органами зупинено відкриття поточних рахунків фізичним особам у публічному акціонерному товаристві «Банк КАМБІО», а також зазначило, що постановою Правління НБУ «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» від 16.09.2013 № 365 встановлено, що надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом унесення готівки власником рахунку.

Постановою Правління Національного банку України від 04 грудня 2014 року № 782 публічне акціонерне товариство «Банк КАМБІО» віднесено до категорії неплатоспроможних, що стало підставою для запровадження з 05 грудня 2014 року у цій банківській установі тимчасової адміністрації.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 27 лютого 2015 року № 144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк КАМБІО», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 березня 2015 року прийнято рішення № 46 «Про початок процедури ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк КАМБІО» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, відповідно до якого призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка Володимира Івановича, строком на 1 рік з 02 березня 2015 року по 01 березня 2016 року включно.

Інформація про запровадження процедури ліквідації в публічному акціонерному товаристві «Банк КАМБІО» 06 березня 2015 року була опублікована, зокрема, в газеті «Голос України».

12 березня 2015 року позивач звернулась до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві «Банк КАМБІО» Додусенка Володимира Івановича із заявою, у якій просила вжити заходів щодо виплати їй коштів на підставі договору дарування від 28 вересня 2014 року, укладеного між нею та ОСОБА_6.

Відповідно до повідомлення від 02 квітня 2015 року № 19/1024 позивачу стало відомо, що операції по рахунку за її заявою підпадають під ознаки нікчемності. Після отримання відповіді про законність операцій по рахунку, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб будуть вжиті заходи щодо розблокування виплат та включення їх до відповідного реєстру.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 не є вкладником у розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки нею не укладався договір банківського вкладу з публічним акціонерним товариством «Банк КАМБІО».

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування за вкладами встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон).

Відповідно до частини першої статті 3, частини першої статті 4, частини першої статті 26, частин першої, другої, четвертої статті 27 Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом статті 12 Закону виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

З аналізу викладених норм вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставини, передбаченої частиною другою статті 26 Закону.

Повноваження уповноваженої особи Фонду передбачені статтею 37 Закону.

Згідно з частинами першою та другою зазначеної норми Закону уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку; 4) повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 6) звертається до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку (частини друга і третя статті 37 Закону).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За нормами частини п'ятої статті 27 Закону протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону (частина шоста статті 27 Закону).

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку повинна забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

У пункті 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Правління Національного банку України від 25 вересня 2014 року № 603/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк КАМБІО» до категорії проблемних» публічне акціонерне товариство «Банк КАМБІО» віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів.

З метою стабілізації діяльності публічного акціонерного товариства «Банк КАМБІО» та відновлення його фінансового стану з дня прийняття цієї постанови та до кінця визначеного строку установлено останнього наступні обмеження в його діяльності, зокрема, не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування; зупинено здійснення таких операцій: відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) фізичним особам; зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунки відкритих у приватному акціонерному товаристві «Банк КАМБІО».

Судами встановлено, що договір дарування між позивачем та ОСОБА_6 укладений 28 вересня 2014 року, тобто після винесення Постанови правління Національного банку України від 25 вересня 2014 року № 603/БТ. Крім того, із заявою про відкриття рахунку на ім'я позивача ОСОБА_6 звернулася лише 24 листопада 2014 року.

Частинами першою, другою статті 38 Закону встановлено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною третьої статті 38 Закону закріплено підстави, з яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

Відповідно до частини сьомої статті 38 Закону, протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана провести інвентаризацію банківських активів і зобов'язань. Під час інвентаризації перевіряється наявність і відповідність балансової вартості фактичній вартості таких активів та зобов'язань неплатоспроможного банку.

Таким чином, Закон закріплює обов'язок уповноваженої особи Фонду, з метою збереження активів банку, провести інвентаризацію активів і зобов'язань банку та забезпечити перевірку правочинів вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку.

А тому, на виконання обов'язків, передбачених статтею 37 Закону наказом Тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Банк КАМБІО» від 17 лютого 2015 року № 157 «Про перевірку вкладів фізичних осіб в публічному акціонерному товаристві «Банк КАМБІО», створено комісію з перевірки вкладів фізичних осіб для перевірки документів, пов'язаних з укладанням Банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в тому числі карткових) з вкладниками, а також обставин зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб.

За результатами роботи Комісії Тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Банк КАМБІО», 27 лютого 2015 року складено протокол комісії з перевірки вкладів фізичних осіб, яким встановлено наступні факти: безготівкове перерахування грошових коштів з банківських рахунків юридичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в публічному акціонерному товаристві «Банк КАМБІО» у серпні-вересні 2014 року; безготівкове перерахування грошових коштів з банківських рахунків фізичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в публічному акціонерному товаристві «Банк КАМБІО» у серпні-вересні 2014 року.

На підставі наведеного, Комісією запропоновано уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства «Банк КАМБІО» тимчасово обмежити здійснення банком на час тимчасової адміністрації банківських операцій, щодо виплат коштів вкладникам.

Крім того, листом №19/1024 від 02 квітня 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб публічного акціонерного товариства «Банк КАМБІО» повідомила позивача, що на даний час проводиться перевірка за всіма банківськими рахунками, а після з'ясування всіх обставин будуть вжиті всі заходи щодо розблокування виплат та включення її до відповідного реєстру.

Слід зазначити, що відсутні докази належного звернення ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Банк КАМБІО» щодо перерахування коштів позивачу за договором дарування. Так, на момент укладання договору публічне акціонерне товариство «Банк КАМБІО» вже не могло виконувати свої зобов'язання перед клієнтами, а отже уповноваженою особою Фонду не було допущено протиправної бездіяльності щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві «Банк КАМБІО» за рахунок Фонду, із належною їй сумою у розмірі 141996,80 грн.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів про те, що позивач не є вкладником публічного акціонерного товариства «Банк КАМБІО» за договором в розумінні Закону, а відтак гарантії, визначені статтею 26 Закону на неї поширені бути не можуть.

Враховуючи, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими і підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного суду України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: