Справа № 817/609/17
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2017 р.Р і в н е 817/609/17
15год. 40хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Мідлік А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники Алімов П.Г., Новак М.В.

відповідача: представник Бут Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід - Схід - Енерго"

до Кіровоградської обласної державної адміністрації
про визнання рішення від 21.02.2017 №01-18/181/2 нечинним , -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось з адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід-Схід-Енерго" (далі - ТОВ "Захід-Схід-Енерго") до Кіровоградської обласної державної адміністрації (далі - Кіровоградська ОДА) про визнання нечинним рішення від 21.02.2017 №01-18/181/2 про безліцензійну господарську діяльність ТОВ "Захід-Схід-Енерго" з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії.

В обгрунтування протиправності оскарженого рішення позивач вказує, що відповідно до ст.7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензуванню не підлягає господарська діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) мережами та постачання теплової енергії за нерегульованим тарифом. Згідно з ч.2 ст.20 Закону України "Про теплопостачання" тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи ТОВ "Захід-Схід-Енерго" є нерегульованими, оскільки товариство не є суб'єктом господарювання, що займає монопольне становище на ринку.

Позивач зазначає, що 15.10.2015 ТОВ "Захід-Схід-Енерго" отримало ліцензію № 2586 на виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії по території України. Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що виробництво теплової енергії - господарська діяльність, пов'язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору; теплогенеруюча установка - комплекс взаємопов'язаного обладнання, що виробляє теплову енергію, незалежно від місця його розташування.

Відповідно до ч.4 ст.19 Закону України "Про теплопостачання", п.2.2 розділу 2 постанови НКРЕКП № 540 від 26.04.2006 "Про затвердження Умов та правил (ліцензійних умов) провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії" та ліцензії № 2586 від 15.10.2015 на виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних та поновлюваних джерел енергії по території України ТОВ "Захід-Схід-Енерго" постачає вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договорами купівлі-продажу протягом 2015-2017 років. Виходячи з наведеного, вважає, що ліцензування господарської діяльності на постачання теплової енергії ТОВ "Зазід-Схід-Енерго" не потрібно.

Щодо господарської діяльності з транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) мережами, то для здійснення даної діяльності необхідно, щоб перебували у власності або користуванні ліцензіата магістральні або місцеві (розподільчі) теплові мережі, які забезпечують транспортування теплової енергії; у ТОВ "Захід-Схід-Енерго" дані мережі відсутні.

З огляду на наведене, вважає звинувачення відповідача про безліцензійну господарську діяльність ТОВ "Захід-Схід-Енерго" на території Кіровоградської області з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії є протиправними, що зачіпають права та репутацію ТОВ "Захід-Схід-Енерго". Вказує, що одним із способів захисту прав суб'єктів підприємницької діяльності є визнання судом виданого державним або іншим органом незаконного акта недійсним (повністю або в частині).

Представники позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримали в повному обсязі з підстав, наведених в адміністративному позові, та просили задовольнити.

Відповідач адміністративний позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.118-126). Представник відповідача в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) надав пояснення, що відповідають наведеному в запереченні. Зокрема, вказав, що лист Кіровоградської обласної державної адміністрації від 21 лютого 2017 року №01-18/181/2 не є рішенням органу виконавчої влади, а носить інформативний характер та не тягне за собою жодних правових наслідків.

По суті спору пояснив, що згідно з пунктом 29 статті 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності як виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії, крім виробництва, транспортування та постачання теплової енергії за нерегульованим тарифом.

Листом НКРЕКП від 01.09.2015 №9339/21/61-15 "Щодо надання роз'яснень" (розміщеному на сайті Державної регуляторної служби України за посиланням http://www.dkrD.gov.ua/files/8a42b9486e.pdf) зазначено, що Законом України "Про теплопостачання" не передбачена можливість провадження господарської з діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії за нерегульованим тарифом.

Таким чином, провадження господарської діяльності з транспортування та постачання теплової енергії повинно здійснюватись суб'єктом господарювання відповідно до ліцензій, отриманих на кожний із зазначених видів господарської діяльності. Діяльність з виробництва та постачання теплової енергії підлягає ліцензуванню за умови переходу права власності на теплову енергію від теплогенеруючої організації до іншого суб'єкта господарювання на підставі укладеного між ними договору купівлі-продажу.

Враховуючи зазначені роз'яснення НКРЕКП, та те, що ТОВ "Захід- Схід-Енерго" від блочно-модульних котелень забезпечує опаленням споруди п'яти навчальних закладів у м. Олександрія та Олександрійської центральної районної лікарні, можна зробити висновок, що ТОВ "Захід- Схід-Енерго" здійснює виробництво теплової енергії з метою її реалізації (продажу) іншим суб'єктам господарювання на підставі укладених договорів, так як в даному випадку відбувається перехід права власності на теплову енергію, вироблену на цих котельнях. Тому, зазначена діяльність ТОВ "Захід-Схід-Енерго" підлягає ліцензуванню.

Представник відповідача пояснив, що ТОВ "Захід-Схід-Енерго" у м.Олександрії Кіровоградської області відповідно до ліцензії на виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, виданої НКРЕКП, надає послуги з централізованого опалення шести закладам: НВК "Олександрійський колегіум-спеціалізована школа", НВК "ЗНЗ І-ПІ ступенів № 9 - спеціалізована школа", Олександрійський НВК "ЗНЗ І-ІІ ступенів № 17 - ліцей", ЗНЗ І-ІІІ ступенів № 2, НВО "Олександрійська гімназія ім. Т.Г. Шевченка - ЗНЗ І-ІІ ступенів - школа мистецтв", Олександрійська центральна районна лікарня.

НКРЕКП та виконавчим комітетом Олександрійської міської ради на підставі звернення ТОВ "Захід-Схід-Енерго" встановлено тарифи на виробництво теплової енергії для вищевказаних навчальних закладів.

24.01.2017 підприємством ТОВ "Захід-Схід-Енерго" укладено договір № 4/17 про закупівлю послуг за державні кошти з Олександрійською центральною районною лікарнею (предметом якого є постачання теплової енергії), не маючи встановленого уповноваженим органом тарифу, що призвело до безпідставного та необгрунтованого нарахування плати за надані послуги.

Таким чином, Кіровоградською ОДА в листі від 21.02.2017 №01-18/181/2, адресованому Олександрійській райдержадміністрації, було правомірно зроблено висновок про здійснення безліцензійної господарської діяльності з транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії, що є порушенням вимог чинного законодавства.

З урахуванням наведеного, представник відповідача просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити з таких підстав.

Суд встановив, що ТОВ "Захід-Схід-Енерго" (код 37993043) зареєстроване як юридична особа 29.11.2011, місцезнаходження Рівненська область, Дубенський район, смт Смига, вул. Заводська,1. Основний вид економічної діяльності: постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (а.с.24-25).

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) 15.10.2015 видано для ТОВ "Захід-Схід-Енерго" ліцензію за № 2586 на вид господарської діяльності: виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії (а.с.9).

Господарську діяльність з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії (шість блочно-модульних котелень) ТОВ "Захід-Схід-Енерго" здійснює на території м. Олександрія Кіровоградської області, а саме надає послуги з централізованого опалення п'яти навчальним закладам: НВК "Олександрійський колегіум-спеціалізована школа", НВК "ЗНЗ І-ПІ ступенів № 9 - спеціалізована школа", Олександрійський НВК "ЗНЗ І-ІІ ступенів № 17 - ліцей", ЗНЗ І-ІІІ ступенів № 2, НВО "Олександрійська гімназія ім. Т.Г. Шевченка - ЗНЗ І-ІІ ступенів - школа мистецтв", а також Олександрійській центральній районній лікарні. Зазначені обставини сторонами визнаються та підтверджуються матеріалами справи.

21.02.2017 Кіровоградська ОДА скерувала до Олександрійської районної державної адміністрації лист за № 01-18/181/2 "Про діяльність ТОВ "Захід-Схід-Енерго" у сфері теплопостачання, відповідно до змісту якого зазначено:

"Доводимо до відома та врахування в подальшій роботі, що ТОВ "Захід-Схід-Енерго", яке надає послуги з централізованого опалення Олександрійській центральній районній лікарні, з питання видачі ліцензій на провадження господарської діяльності з транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) мережами та постачання теплової енергії до Кіровоградської обласної державної адміністрації не зверталось.

За інформацією департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та енергоефективності Рівненської обласної державної адміністрації (лист від 08.02.2017 №367/01.2/1) та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (лист від 20.02.2017 № 1749/21.3/7-17) ТОВ "Захід-Схід-Енерго" не видавалися ліцензії на право провадження господарської діяльності з транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) мережами та постачання теплової енергії.

Таким чином, на території Кіровоградської області ТОВ "Захід-Схід-Енерго" здійснює безліцензійну господарську діяльність з транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії, що є порушенням вимог чинного законодавства" (а.с.8).

З урахуванням листа Кіровоградської ОДА від 21.02.2017 № 01-18/181/2 Олександрійська центральна районна лікарня Кіровоградської області звернулась з позовною заявою до ТОВ "Захід-Схід-Енерго" про розірвання договору про закупівлю послуг за державні кошти, укладеного між Олександрійською центральною районною лікарнею та ТОВ "Захід-Схід-Енерго", від 24.01.2017 № 4/17. Таких судовий спір в справі № 918/175/17 Господарським судом Рівненської області 25.04.2017 вирішений на користь ТОВ "Захід-Схід-Енерго". Судове рішення законної сили не набрало (а.с.38-46, 47-53, 54-57).

З урахуванням доводів та заперечень сторін, вирішуючи адміністративний спір по суті, суд враховує, що Закон України "Про теплопостачання" N 2633-IV від 02.06.2005, зі змінами, (далі - Закон N 2633-IV) визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об'єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов'язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

Статтею 1 Закону N 2633-IV визначено терміни:

виробництво теплової енергії - господарська діяльність, пов'язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору;

магістральна теплова мережа - комплекс трубопроводів і споруд, що забезпечують транспортування теплоносія від джерела теплової енергії до місцевої (розподільчої) теплової мережі;

місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача

постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору;

тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг;

теплова установка - обладнання, пристрої, призначені для виробництва, перетворення та споживання теплової енергії;

теплогенеруюча установка - комплекс взаємопов'язаного обладнання, що виробляє теплову енергію, незалежно від місця його розташування;

теплогенеруюча організація - суб'єкт господарської діяльності, який має у своїй власності або користуванні теплогенеруюче обладнання та виробляє теплову енергію;

теплотранспортуюча організація - суб'єкт господарської діяльності, який здійснює транспортування теплової енергії;

теплопостачальна організація - суб'єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії;

транспортування теплової енергії - господарська діяльність, пов'язана з передачею теплової енергії (теплоносія) за допомогою мереж на підставі договору.

В статті 5 Закону N 2633-IV зазначено, що регулювання відносин у сфері теплопостачання має особливості, визначені цим Законом. Ці особливості викликані такими об'єктивними умовами функціонування систем теплопостачання:

наявністю поділу господарської діяльності у сфері теплопостачання на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії;

існуванням різних технологій виробництва теплової енергії, у тому числі технологій комбінованого виробництва електричної і теплової енергії та з використанням нетрадиційних і поновлюваних джерел енергії;

централізованим теплопостачанням споживачів від теплоелектроцентралей і котелень, які входять до об'єднаної енергетичної системи України;

існуванням об'єктів теплопостачання різних форм власності;

суттєвою сезонною відмінністю режимів виробництва і споживання теплової енергії протягом року;

особливим статусом суб'єктів природних монополій, який мають деякі суб'єкти господарювання у сфері теплопостачання.

Тобто, закон розмежовує такі види господарської діяльності, як виробництво теплової енергії, постачання теплової енергії, транспортування теплової енергії.

Основні принципи господарювання закріплені в статті 19 Закону N 2633-IV, відповідно до якої діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватись суб'єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів.

Теплогенеруючі організації, які використовують різні технології виробництва теплової енергії, мають рівні права доступу на ринок теплової енергії.

Споживач або суб'єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо.

Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. У разі якщо така організація не є теплотранспортуючою, то теплотранспортуюча організація не має права відмовити теплогенеруючій організації у транспортуванні теплової енергії, якщо це дозволяють технічні можливості системи.

Відповідно до статті 23 Закону N 2633-IV господарська діяльність з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії підлягає ліцензуванню в порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктом 29 частини 1 статті 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" N 222-VIII від 02.03.2015, ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, зокрема: виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії, крім виробництва, транспортування та постачання теплової енергії за нерегульованим тарифом.

Пунктом 26 Переліку органів ліцензування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" N 609 від 05.08.2015, НКРЕКП, обласні, Київська міська держадміністрації є органом ліцензування виду господарської діяльності: виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії, крім виробництва, транспортування та постачання теплової енергії за нерегульованим тарифом.

Тобто, чинне законодавство встановлює обов'язковість ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії, за винятком обумовлених видів господарської діяльності, що здійснюються за нерегульованим тарифом.

У зв'язку з наведеним, суд враховує, що загальні засади формування тарифів на теплову енергію встановлені в статті 20 Закону N 2633-IV, відповідно до частин першої-четвертої якої визначено, що тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

Тарифи на теплову енергію для суб'єктів господарювання, що здійснюють її виробництво на установках з використанням альтернативних джерел енергії, включаючи теплоелектроцентралі, теплоелектростанції та когенераційні установки, для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також для потреб населення встановлюються на рівні 90 відсотків діючого для суб'єкта господарювання тарифу на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб відповідної категорії споживачів. У разі відсутності для суб'єкта господарювання встановленого тарифу на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також для потреб населення тарифи на теплову енергію встановлюються на рівні 90 відсотків середньозваженого тарифу на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб відповідної категорії споживачів.

Будь-які фактичні дані, які вказували б, що ТОВ "Захід-Схід-Енерго" при реалізації виробленої теплової енергії займає на відповідному ринку монопольне становище, об'єктивно відсутні. Відтак, відповідно до ч.2 ст.20 Закону N 2633-IV тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється позивачем, є нерегульованими.

Суд також встановив, що постановою НКРЕКП № 345 від 17.03.2016 установлено ТОВ "Захід-Схід-Енерго" тариф на виробництво теплової енергії для потреб бюджетних установ та організацій на рівні 1216,74 грн. за Гкал (без ПДВ), що виробляється на установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, які знаходяться за адресами: Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул. Пролетарська,1 та просп.Леніна,82 (а.с.93).

При цьому, листом НКРЕКП № 2682/17.4/7-17 від 16.03.2017 поінформовано Кіровоградську ОДА, що тариф на виробництво теплової енергії на установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії є однією із складових тарифу на теплову енергію для кінцевого споживача. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 453 "Про стимулювання заміщення природного газу під час виробництва теплової енергії для установ і організацій, що фінансуються з державного і місцевого бюджетів" НКРЕКП та органам місцевого самоврядування рекомендовано встановлювати тариф на виробництво теплової енергії для бюджетних установ та організацій на теплогенеруючих установках (крім теплоелектроцентралей, теплоелектростанцій і атомних електростанцій) з використанням будь-яких видів палива (за винятком природного газу) на рівні діючого тарифу на виробництво теплової енергії для бюджетних установ та організацій використанням природного газу та здійснювати його перегляд у разі зміни граничного рівня ціни на природний газ, що використовується для виробництва теплової енергії для бюджетних установ та організацій з використанням природного газу - на рівні, не нижче середньозваженого тарифу.

Таким чином, враховуючи, що ТОВ "Захід-Схід-Енерго" здійснило заміщення природного газу, враховуючи діючий тариф на виробництво теплової енергії з використанням природного газу, підприємству встановлено стимулюючий тариф на виробництво теплової енергії лише для потреб бюджетних установ та організацій на рівні 1216,74 грн. за 1 Гкал (без ПДВ), що виробляється на установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, які знаходяться за адресами: Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул.Пролетарська,1 та просп.Леніна,82.

Обумовленим листом НКРЕКП звернуло увагу Кіровоградської ОДА, що Національна комісія не встановлювала ТОВ "Захід-Схід-Енерго" тарифів на транспортування та постачання теплової енергії (а.с.94-97).

Також, рішенням Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області № 678 від 07.10.2016 встановлено тимчасові тарифи на теплову енергію, яку надає ТОВ "Захід-Схід-Енерго" для навчально-виховного об'єднання "Олександрійська гімназія ім. Т.Г.Шевченка - ЗНЗ І-ІІ ступенів - школа мистецтв", Олександрійського навчально-виховного комплексу (загально-освітній навчальний заклад І-ІІ ступенів № 17 - ліцей), НВК "Олександрійський колегіум - спеціалізована школа, з урахуванням ПДВ, у розмірі 1440,0 грн.за 1 Гкал. та зобов'язано ТОВ "Захід-Схід-Енерго" затвердити тарифи на виробництво теплової енергії в НКРЕКП (а.с.91-92).

Відтак, дослідженими доказами стверджується встановлення уповноваженими органами для ТОВ "Захід-Схід-Енерго" тарифів саме на виробництво теплової енергії, без установлення будь-яких інших складових тарифу на теплову енергію.

Суд вважає, що та обставина, що позивач уклав договір про закупівлю послуг з постачання теплової енергії з Олександрійською центральною районною лікарнею, не свідчить про те, що позивач здійснює транспортування чи постачання теплової енергії за регульованим тарифом, оскільки відповідно до статті 25 Закону N 2633-IV теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право, зокрема, укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами; а згідно з ч.4 ст.19 цього Закону теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. При цьому, слід зазначити, що Олександрійська центральна районна лікарня є кінцевим споживачем виробленого позивачем тепла.

Таким чином, досліджувана господарська діяльність ТОВ "Захід-Схід-Енерго" пов'язана саме з виробництвом теплової енергії з метою її продажу на підставі договору безпосередньо споживачу, відповідно до отриманої у встановленому порядку ліцензії НКРЕКП. Будь-які об'єктивні докази, що позивач, окрім наведеного виду діяльності, здійснює господарську діяльність, пов'язану з наданням теплової енергії за регульованим тарифом споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору, чи здійснює господарську діяльність, пов'язану з передачею теплової енергії за регульованим тарифом за допомогою мереж на підставі договору, - відповідачем не надані, а судом не встановлені. Зокрема, відповідачем не надано доказів укладення позивачем відповідних договорів, чи доказів знаходження у позивача на праві власності (користування) магістральних та місцевих (розподільчих) мереж; на наявність таких доказів відповідач не вказує, а позивач їх заперечує.

За встановлених обставин, висновок, наведений в листі Кіровоградської ОДА від 21.02.2017 №01-18/181/2 про безліцензійну господарську діяльність ТОВ "Захід-Схід-Енерго" з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії, суд вважає безпідставним та необгрунтованим.

Відповідно до статті 14 Закону N 2633-IV державний нагляд (контроль) у сфері теплопостачання здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) у галузі теплопостачання.

Предметом державного нагляду (контролю) у сфері теплопостачання є господарська діяльність, пов'язана з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії в частині технічної експлуатації теплових, тепловикористальних установок і мереж, енергетичного обладнання суб'єктів відносин у сфері теплопостачання, випробування та ремонту зазначених установок і мереж, режимів споживання теплової енергії, а також виконання робіт з проектування теплових, тепловикористальних установок і мереж.

Способом здійснення державного нагляду (контролю) у сфері теплопостачання є проведення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) у галузі теплопостачання, відповідних обстежень, перевірок, оглядів, інспектування теплових, тепловикористальних установок і мереж, енергетичного обладнання суб'єктів відносин у сфері теплопостачання в порядку, визначеному Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Статтею 12 Закону N 2633-IV до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій у сфері теплопостачання віднесено:

розроблення і реалізація місцевих програм та участь у розробленні і реалізації державних цільових програм у цій сфері;

погодження діяльності у сфері теплопостачання з органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

забезпечення виконання правил і норм у сфері теплопостачання;

здійснення контролю за забезпеченням споживачів міст та інших населених пунктів тепловою енергією.

За змістом статті 16 Закону N 2633-IV до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, належать:

розробка методик розрахунків тарифів на виробництво теплової енергії та плати за її транспортування та постачання;

забезпечення проведення єдиної тарифної політики у сфері теплопостачання;

ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім виробництва теплової енергії на установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), діяльності з виробництва теплової енергії на теплоцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках, транспортування її тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах, що перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами);

затвердження в установленому порядку ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, з транспортування і постачання теплової енергії та порядку контролю за їх додержанням.

Відповідно до статті 16-1 Закону N 2633-IV до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій при регулюванні діяльності у сфері теплопостачання належать, зокрема:

ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках), транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах, що не перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами);

здійснення відповідно до своєї компетенції контролю за додержанням ліцензійних умов.

Статтею 31 Закону N 2633-IV встановлено штрафні санкції, що застосовуються до суб'єктів господарювання за правопорушення у сфері теплопостачання. Зокрема, уповноважені органи застосовують до суб'єктів господарювання штрафні санкції за порушення ліцензійних умов або діяльність з простроченою ліцензією.

Представниками позивача та відповідача стверджено, що уповноваженими особами в межах компетенції та в порядку, встановленому законом, перевірки діяльності ТОВ "Захід-Схід-Енерго" на предмет дотримання ліцензійних умов у сфері теплопостачання не проводились, приписи про усунення виявлених порушень не виносились, штрафні санкції за правопорушення у сфері теплопостачання не застосовувались.

В статті 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" N 586-XIV від 09.04.1999, зі змінами та доповненнями (далі - Закон N 586-XIV) визначено акти місцевих державних адміністрацій. Так, на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Акти місцевих державних адміністрацій, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Статтею 41 Закону N 586-XIV встановлено, що голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством.

Проекти розпоряджень нормативно-правового характеру погоджуються з керівниками відповідних структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій.

Проекти нормативно-правових актів місцевих державних адміністрацій, які відповідно до закону є проектами регуляторних актів, підлягають погодженню з територіальними органами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань державної регуляторної політики в порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Проекти нормативно-правових актів місцевих державних адміністрацій виносяться на громадське обговорення шляхом оприлюднення в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Акти місцевих державних адміністрацій індивідуальної дії, прийняті в межах їх повноважень, набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо самими актами не встановлено пізніший строк введення їх у дію. Ці акти доводяться до їх виконавців, а також обов'язково оприлюднюються, крім внутрішньоорганізаційних актів.

Нормативно-правові акти місцевих державних адміністрацій підлягають державній реєстрації у відповідних органах юстиції в установленому порядку і набирають чинності після реєстрації з моменту їх оприлюднення, якщо самими актами не встановлено пізніший строк введення їх у дію.

Визначені в цій статті акти місцевих державних адміністрацій підлягають обов'язковому оприлюдненню в порядку, установленому Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Акти місцевих державних адміністрацій, які відповідно до закону є регуляторними актами, оприлюднюються у порядку, встановленому статтею 12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до статті 43 Закону N 586-XIV акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та постановам Верховної Ради України, прийнятим відповідно до Конституції та законів України, актам Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Дія актів місцевих державних адміністрацій, які відповідно до закону є регуляторними актами, або окремих положень цих актів зупиняється у разі невиконання або неоскарження у встановленому законом порядку рішень спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань державної регуляторної політики про необхідність усунення порушень принципів державної регуляторної політики.

Розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Накази керівників структурних підрозділів місцевої державної адміністрації, що суперечать Конституції України, іншим актам законодавства, рішенням Конституційного Суду України та актам міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, можуть бути скасовані головою місцевої державної адміністрації, відповідним міністерством, іншим центральним органом виконавчої влади.

Таким чином, порядок прийняття актів місцевих державних адміністрацій в межах компетенції, їх оприлюднення, обов'язковість виконання, порядок оскарження визначені законом.

Частинами першою, другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Слід зазначити, що рішення суб'єкта владних повноважень (як нормативно-правовий акт, так і акт індивідуальної дії), є джерелом прав та обов'язків і, відповідно, зачіпає права, свободи й законні інтереси особи, групи осіб або невизначеного кола осіб.

Юридична наука визначає, що нормативно-правові акти - це правові акти управління, які встановлюють, змінюють, припиняють (скасовують) правові норми.

Нормативно-правові акти містять адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин у сфері виконавчої влади, розраховані на тривале застосування. Вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однотипні суспільні відносини у певних галузях і, як правило, розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування і мають неперсоніфікований характер.

Індивідуальні правові акти стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових наслідків, обумовлених цими актами.

Оскаржений позивачем лист Кіровоградської обласної державної адміністрації від 21 лютого 2017 року №01-18/181/2, адресований Олександрійській районній державній адміністрації, не є актом місцевої державної адміністрації в розумінні закону; не є нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії, оскільки він носить інформативний характер, за своїм змістом містить суб'єктивний висновок посадової особи відповідача, який не є обов'язковим до виконання, при цьому не створює, не змінює та не припиняє прав чи обов'язків ТОВ "Захід-Схід-Енерго", а відтак не створює для нього жодних правових наслідків.

Доводи позивача про те, що з урахуванням оскарженого листа Олександрійська центральна районна лікарня ініціювала судовий процес про розірвання господарського договору з ТОВ "Захід-Схід-Енерго", а також можливість інших судових справ в майбутньому, не свідчать про порушення прав Товариства Кіровоградською обласною державною адміністрацією, позаяк оцінка всіх доказів в їх сукупності здійснюється судом під час розгляду кожної конкретної судової справи, а судовому захисту підлягає лише дійсне порушене право.

З огляду на наведене, суд вважає, що лист Кіровоградської обласної державної адміністрації від 21 лютого 2017 року №01-18/181/2 не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача, відтак відсутні підстави для їх судового захисту, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 94 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В позові відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дорошенко Н.О.