Справа № 826/27703/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 червня 2017 року № 826/27703/15

Окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» Шкурко Віктора Михайловича про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася позивач ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» Шкурко Віктора Михайловича, в якому з урахуванням уточнень до позовної заяви просила:

- визнати бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ Банк «Контракт» Шкурко В.М. щодо не включення ОСОБА_1 до списку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму 195 000,00 грн., в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протиправною;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ Банк «Контракт» Шкурко В.М. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_1 як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ Банк «Капітал» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 195 000,00 грн.

- розподілити судові витрати та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на надання правової допомоги у розмірі 12000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що 02.09.2015 року між Позивачем та ПАТ Банк «Контракт» було укладено Договорів строкового банківського вкладу зі сплатою процентів в кінці строку «Класичний Контракт» №1199/2015, на поповнення рахунку ОСОБА_1 було зараховано 195 000,00 грн.

Грошові кошти, як вказано у позові, які є предметом договору, є особистою власністю ОСОБА_1 та знаходяться на зберіганні у ПАТ Банк «Контракт». (В подальшому представником позивача були надані уточнення до позовної заяви від 07.04.2016 року, відповідно до яких зазначено, що у позовні заяві помилково зазначено договір та слід вважати правильним Договір №19790-00 банківського рахунку від 20.08.2015 року, на який квитанціями від 1 та 2 вересня внесено на рахунок грошові кошти у розмірі 195 000,00 грн.)

На підставі Постанови правління НБУ від 10.12.2015 року №876 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ Банк «Контракт» виконавчою дирекцією прийнято рішення від 10.12.2015 року №220 «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «Контракт» та делегування повноважень ліквідатора банку», Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Шкурко Віктора Михайловича строком на 2 роки з 11.12.2015 року по 10.12.2017 року включно.

З 16.12.2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав виплату гарантованої суми вкладів вкладникам ПАТ Банк «Контракт».

Однак, як зазначає позивач, під час звернення до установи банку - агенту Фонду, її було повідомлено про те, що Договір, укладений між нею та Банком, є нікчемним та до списків вкладників, яким буде виплачена гарантована сума відшкодування, позивача включено не було.

Вважає бездіяльність відповідача щодо не включення ОСОБА_1 до списків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі вкладу на суму 195 000,00 грн., в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протиправною, оскільки суперечить вимогам діючого законодавства та порушує її права, як вкладника.

Просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 25.12.2015 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Під час розгляду справи представник позивача позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю на адресу суду не надходило. Відповідно до наданих суду письмових заперечень, позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив у їх задоволенні відмовити.

В судовому засіданні за згодою представника позивача, з урахуванням відсутності представника третьої особи, без поважних причин, ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

З матеріалів справи вбачається, що 20 серпня 2015 року між Публічним акціонерним товариством Банк «Контракт» та ОСОБА_1 укладеного Договір №19790-00 банківського рахунку, відповідно до умов якого Банк зобов`язується відкрити Клієнту поточний рахунок №790.

Крім того, 02 вересня 2015 року між ПАТ Банк «Контракт» та ОСОБА_1 укладено Договір №1199/2015 строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку «Класичний Контракт», відповідно до умов якого Банк відкриває депозитний рахунок №790 для обліку Депозиту, а Вкладник перераховує на нього з власного поточного та/або вкладного (депозитного) рахунку або вносить готівкою через касу Банку грошові кошти в сумі 195000,00 грн. у день укладення цього Договору. Строк Депозиту - 30 днів. Термін повернення депозиту Вкладнику - 02 жовтня 2015 року. (п. 2.1)

У відповідності до п. 3.2.1. Договору Вкладник зобов`язаний внести готівкою через касу Банку або перерахувати на нього з власного поточного та/або вкладного (депозитного) рахунку грошові кошти на Депозитний рахунок відповідно до п. 2.1 Договору в сумі і в строк, зазначені в п. 2.1.

Як вбачається з наданої суду копії квитанції №487_7 від 01.09.2015 року на рахунок №790, відкритий на ім`я ОСОБА_1 у ПАТ Банк «Контракт» Позивачем перераховано кошти з призначенням платежу: «перерахування коштів на поповнення власного поточного рахунку» у розмірі 14970,00 грн.

Згідно з копією виписки/особового рахунку за 09/09/2015 на рахунок №790.980 з рахунку 790.980 ОСОБА_1 були перераховані грошові кошти у розмірі 195000,00 грн. з призначенням платежу «Перерахування коштів на поповнення депозитного рахунку №790.980 зг. Договору №1274/2015 від 09.09.2015 року».

Крім того, 18 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ Банк «Контракт» Шкурко В.М. з повідомленням - заявою, відповідно до якої Позивач повідомила, що 02.09.2015 року між нею та ПАТ Банк «Контракт» укладено договір строкового банківського вкладу зі сплатою процентів в кінці строку «Класичний Контракт» №№1199/2015. На поповнення рахунку нею було зараховано 195 000,00 грн., що підтверджується квитанціями від 01.09.2015 року та 02.09.2015 року, у зв`язку з чим просила повідомити її, чи була вона включена до списку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у випадку не включення до такого списку, просила повідомити причини.

Листом від 24.12.2015 року №51/11-5175 ОСОБА_1 повідомлено про те, що за результатами проведеної перевірки обставин і підстав зарахування грошових коштів на рахунки фізичних осіб, банківський рахунок, на якому обліковується залишок грошових коштів та який відкритий на ім`я ОСОБА_1 в ПАТ Банк «Контракт», здійснення операцій щодо виплат коштів - обмежено, тому інформацію щодо виплат коштів за банківським рахунком не включено до реєстру вкладників.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 06 жовтня 2015 р. № 671 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА БАНК «КОНТРАКТ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 06 жовтня 2015 р. № 183 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ БАНК«КОНТРАКТ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ БАНК«КОНТРАКТ» (далі - ПАТ БАНК«КОНТРАКТ») запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 07 жовтня 2015 р. до 06 січня 2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ БАНК«КОНТРАКТ», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Шкурку Віктору Михайловичу строком на три місяці з 07 жовтня 2015 року по 06 січня 2016 року (включно).

Відповідно до постанови Правління НБУ від 10 грудня 2015 р. № 876 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 10 грудня 2015 р. № 220, «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «Контракт»та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» (далі - ПАТ Банк «Контракт»), призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ Банк «Контракт», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами* Шкурку Віктору Михайловичу на два роки з 11 грудня 2015 року до 10 грудня 2017 року включно.

15 грудня 2015 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) рішення від 10 грудня 2015 р. № 220 «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «Контракт» та делегування повноважень ліквідатора банку», Фонд з 16 грудня 2015 р. розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку.

Для отримання коштів вкладники Публічного акціонерного товариства Банк «Контакт» (далі - ПАТ Банк «Контракт») з 16 грудня 2015 р. до 27 січня 2016 р. включно можуть звертатись до установ банку-агенту Фонду АТ «ОТП БАНК».

Виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, суд приходить до висновку про наступне:

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та врегульовані нормами Положення про порядок відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 07.09.2012 року за № 1548/21860.

У відповідності до ч. 1 статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За визначенням статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Пунктом 4 ч.1 ст. 2 того ж Закону передбачено, що вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Уповноважена особа Фонду відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Фонд є юридичною особою публічного права. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому Законом, здійснює такі функції:

- здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

- здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Наслідками призначення уповноваженої особи Фонду є те, що Уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до Закону та приступає до виконання своїх обов`язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Статтею 27 того ж Закону визначено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України Про банки і банківську діяльність, - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України Про банки і банківську діяльність, або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідач не включив позивача до переліку, сформованого відповідно до статті 27 Закону №4452-VI, що призвело до не включення останньої і в затверджений Фондом реєстр вкладників, з підстав наявності накладеного судовим рішення арешту на рахунок позивача.

Підставою не включення позивача до відповідного переліку стало виконання ухвали Апеляційного суду м. Києва від 28.01.2016 року по справі №11-сс/796/402/2016 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 м. Києва про накладення арешту на рахунки фізичних осіб, відкритих у ПАТ Банк Контракт; накладено арешт на рахунки фізичних осіб, відкритих у ПАТ Банк Контракт, в тому числі і рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_1 за №790.

У вказаній ухвалі зазначено, що майно, яке є предметом (засобом) вчинення кримінального правопорушення, повинно арештовуватись незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкоджає встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав, передбачених частиною 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Стан доказів, що вказують на вчинення злочинів, а також на наявність підстав вважати, що кошти, які знаходяться на рахунках фізичних осіб в ПАТ Банк «Контракт» мають ознаки, передбачені частиною 2 статті 167 Кримінального процесуального кодексу України, є достатнім для застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зазначені докази були предметом належної перевірки в суді апеляційної інстанції.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва від 28.01.2016 року по справі №11-сс/796/402/2016 прийнята ПАТ Банк «Контракт» до виконання негайно, відповідно накладено арешт на рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_1 за №790.

Отже, на момент формування переліку вкладників ПАТ Банк «Контракт» тривала судова процедура накладення арешту на рахунки фізичних осіб, відкритих у ПАТ Банк «Контракт», в тому числі і на рахунок позивача, а на момент розгляду адміністративної справи арешт на вказані рахунки накладено судовим рішенням.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що Відповідачем 19.01.2016 року було направлено до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни до Переліку вкладників ПАТ Банк «Контракт», до складу яких також було включено інформацію про вклад Позивача з зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню та ідентифікаційних даних Позивача.

Пунктом 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлені випадки, у разі настання яких, Фонд не відшкодовує кошти, в тому числі в переліку таких випадків міститься пункт 11, згідно до якого Фонд не відшкодовує кошти розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у Відповідача не було на час подання позову по цій справі законодавчо визначеного обов`язку відшкодування коштів за вкладом за наявності арешту, накладеного на рахунок ОСОБА_1 за №790, за рішенням суду, навпаки, законодавцем встановлено заборону на відшкодування коштів особам, рахунки яких перебувають під арештом за рішенням суду.

Норма частини 4 статті 26 Закону №4452-VI, якою встановлено заборону на відшкодування коштів особам, рахунки яких перебувають під арештом за рішенням суду, має імперативний характер, та втрачає своє дію лише у випадку усунення визначених в ній підстав, в даному випадку це зняття арешту з рахунку позивача.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що позивачем та її представником не було надано суду належних та допустимих доказів, з яких вбачалося б, що на виконання умов Договору №1199/2015 строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку «Класичний Контракт» від 02.09.2015 року на депозитний рахунок №790 позивачем внесено готівкою через касу банку або перераховано на нього з власного поточного та/або вкладного (депозитного) рахунку грошові кошти на вказаний рахунок у розмірі 195 000,00 грн., при цьому, з виписки/особового рахунку з 02.09.2015 року по 07.10.2015 року, наданої Відповідачем ,вбачається, що грошові кошти на рахунку №790 відсутні.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду справи представником позивача надані уточнення до позовної заяви, відповідно до яких представник позивача зазначала, що у позовній заяві помилково вказано реквізити Договору, інформацію про який не було включено до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме просила вважати правильними реквізити Договору №19790-00 банківського рахунку від 20.08.2015 року, відповідно до якого Банк відкрив Позивачу поточний рахунок №790.

Однак, позивачем та її представником не надано суду підтвердження зарахування або перерахування на вказаний поточний рахунок №790 грошової суми у розмірі 195 000,00 грн., в той час, як з Виписки/ особового рахунку за 09.09.2015 року вбачається, що грошові кошти у розмірі 195 000,00 грн. 09.09.2015 року ОСОБА_1 були перераховані на депозитний рахунок № 790.980 з рахунку №790.980 з призначенням платежу «Перерахування коштів на поповнення депозитного рахунку № 790.980 зг. Договору №1274/2015 від 09.09.2015 року», тобто позивачем не доведено порушення її прав з боку Відповідача в частині не включення її даних до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів саме за Договором №19790-00 банківського рахунку від 20.08.2015 року або за Договором №1199/2015 строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку «Класичний Контракт» від 02.09.2015 року.

Крім того, суд звертає увагу на те, що спірні правовідносини виникли після відкликання банківської ліцензії та вирішення ліквідувати Публічне акціонерне товариство Банк «Контракт», тобто після 11.12.2015 року.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 244-2 КАС України передбачено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції , викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Як вбачається зі змісту постанови Верховного суду України від 16.02.2016 року у справі №826/2043/15 Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України розглядаючи заяву представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Бробізнесбанк» Куреного О.В. - Голуб`ятникової Ю.А., дійшла до висновку про те, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Крім того, 15 червня 2016 року Верховний Суд України розглянув в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_7 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ Український фінансовий світ» Гончарова С.І. про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, відповідно до позовних вимог Позивач також просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача як вкладника за договором до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Банку за рахунок Фонду із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, а також зобов'язати відповідача включити позивача до переліку вкладників.

Розглядаючи вказану справу, Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України зазначила, що питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у спорі цієї категорії вже вирішувалося Колегією суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати в господарських справах Верховного Суду України, за наслідками вирішення питання щодо усунення розбіжностей у застосуванні норм матеріального та господарського права була винесена постанова Верховного суду України від 16.02.2016 року.

Саме з цих підстав, оскільки судами попередніх інстанцій було встановлено, що Банк знаходиться в процедурі ліквідації у зв`язку з визнанням його неплатоспроможним, на думку колегії суддів, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Суд, користуючись своїм правом, відступає від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, оскільки спір між сторонами у справі виник внаслідок не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Зміст обставин даної адміністративної справи та їх нормативне регулювання дають суду підстави вважати, що спір між сторонами носить публічно - правовий характер, пов`язаний із здійсненням владних управлінських функцій, що підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях Уповноваженої особи Фонду протиправної бездіяльності, відповідачем не вчинено дій, що виходять за межі законодавства та порушують права і інтереси позивача, оскільки вони вчинені у відповідності до чинного законодавства, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст.. 94 КАС України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення судових витрат з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача, у зв'язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 128,158 - 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур