Справа № 826/48/17
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/48/17 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

13 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві, в якому просив :

визнати незаконними дії Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві стосовно проведення документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року на підставі наказу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві від 07.11.2016 року №544-П;

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві від 19.12.2016 року № та №;

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права.

У судове засідання з'явилися не всі особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова. З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Володіна Державної податкової інспекції в Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2017 року без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач є нерезидентом України в розумінні Податкового кодексу України, отже не є платником податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 162.1. ст. 162 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, на підставі п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, п. 170.11 ст. 170 Податкового кодексу України та наказу від 07.11.2016 року №544-П проведено документальну позапланову невиїзної перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору позивача за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, за результатом якої складено акт від 01.12.2016 року №10722/26-51-13-06/НОМЕР_1.

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення позивачем: пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України, а саме неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік; п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, пп. 170.1.11 ст. 170, п. 176.1 ст. 176, ст. 36 ПК України, а саме отримання доходу за межами України та не включення такого доходу до загального річного оподаткованого доходу за 2015 рік, що призвело до заниження оподаткованого доходу з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік у сумі 980 705 грн. та заниження податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб у сумі 195 532 грн.; порушення п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України, а саме не перерахування та не сплата до бюджету військового збору в сумі 14 710 грн. 58 коп.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 19.12.2016 року: №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатом річного декларування на загальну суму 244 585 грн. (за основним платежем 195 532 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 49 053 грн.); №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів (військового збору) на загальну суму 18 388 грн. 23 коп. (за основним платежем 14 710 грн. 58 коп., за штрафним (фінансовими) санкціями 3677 грн. 65 коп.).

З матеріалів справи вбачається, що позивач податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2015 рік до податкового органу не подавав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 162.1. ст. 162 ПК України платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Таким чином колегія суддів зазначає, що при оподаткуванні доходів фізичних осіб необхідно, в першу чергу, враховувати критерій резиденства, в другу чергу джерело походження отриманого доходу (чи доход отримано з джерелом походження в Україні, чи це іноземні доходи).

Вимоги, яким повинен відповідати платник-резидент, викладені в пп. 14.1.213 п. 14.1 ст. 14 ПК України, згідно якої резиденти - це: фізична особа - резидент - фізична особа, яка має місце проживання в Україні. У разі якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв'язки (центр життєвих інтересів) в Україні. У разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та від'їзду) протягом періоду або періодів податкового року.

Достатньою (але не виключною) умовою визначення місця знаходження центру життєвих інтересів фізичної особи є місце постійного проживання членів її сім'ї або її реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у період з 22.10.2014 року по 25.03.2016 року проживав у Стразбурзі (Франція), орендував разом з дружиною ОСОБА_3 житло, що підтверджується договором оренди, який долучено до матеріалів справи.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, яка є дружиною позивача та матір'ю його малолітніх дітей з 2007 року постійно працює в Раді Європи м. Стразбург, Французька Республіка. Діти позивача народились у та проживають у м. Стразбург, Французька Республіка.

Згідно з даними наявної в матеріалах справи копії довідки за підписом заступника директора Програми Розвитку ООН з операційних питань в Україні, ПРООН з позивачем було укладено контракти на надання експертних послуг від 23.12.2014 року та від 27.07.2015 року.

Відповідно до даних довідки Державної прикордонної служби України позивач перебував на території України сукупно протягом 2015 року менше 183 днів.

З системного аналізу викладеного вбачається, що позивач має місце постійного проживання та тісні особисті та економічні зв'язки (центр життєвих інтересів) у м. Стразбург, Французька Республіка, де ним і було отримано дохід, отже позивач не є резидентом України в розумінні Податкового кодексу України та, як наслідок, позивач не є платником податку на доходи фізичних осіб відповідно до п. 162.1. ст. 162 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 168.2.1. ст. 168 ПК України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Відповідно до п. 170.11.1 п. 170.1 ст. 170 ПК України у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку - отримувача, який зобов'язаний подати річну податкову декларацію, та оподатковується за ставками, визначеними в пункті пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата).

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Платники податку, які подають податкові декларації за податковий (звітний) рік згідно із статтями 177 і 178 цього розділу, застосовують ставку 20 відсотків до частини середньомісячного річного оподатковуваного доходу, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати. Розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу розраховується як сума загальних місячних оподатковуваних доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, поділена на кількість календарних місяців, протягом яких платником податку було одержано такі доходи у податковому (звітному) році, за який здійснюється декларування.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон № 71-VIII), який набрав чинності з 01.01.2015 року, оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України (пункт 161 підрозділ 10 розділу ХХ Перехідних положень ПКУ).

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього ПК України (підпункт 1.1 пункт 161 підрозділу 10 ПКУ), а саме: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 ПК України (підпункт 1.2 пункт 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ).

Враховуючи, що позивач є нерезидентом України в розумінні Податкового кодексу України, отже не є платником податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 162.1. ст. 162 ПК, а відтак висновок податкового органу про порушення позивачем пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 168.1.1 п. 168.1, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, пп. 170.1.11 ст. 170, п. 176.1 ст. 176, ст. 36 Податкового кодексу України є необґрунтованим, що вказує на необґрунтованість та протиправність прийнятих на підставі таких висновків податкових повідомлень-рішень від 19.12.2016 року №, №.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що копію наказу про проведення перевірки від 07.11.2016 року №544-П та направлення на проведення перевірки направлено позивачу 07.11.2016 року поштовим відправленням та отримано позивачем 09.11.2016 року.

Проте, як вже було зазначено вище, позивач є нерезидентом України в розумінні Податкового кодексу України, отже не є платником податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 162.1. ст. 162 ПК України, отже перевірку позивача проведено за відсутності підстав визначених податковим кодексом України, а отже позов у вказаній частині є обґрунтованим.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2017 року без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.