Справа № 210/2293/17
Суддя: Хлистуненко О. В.
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2293/17
Провадження № 2-аз/210/10/17
У Х В А Л А

іменем України

"02" червня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Філіпенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_2, - ОСОБА_3, про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2017 року представником позивача ОСОБА_3 подано до суду клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Криворізької міської виборчої комісії Дніпропетровської області № 19 від 31.05.2017 р. про звернення до вищого керівного органу партії ВО «Батьківщина» щодо відкликання депутата Криворізької міської ради ОСОБА_2 за народною ініціативою, до набрання законної сили рішення суду у даній справі. В обґрунтування заяви посилається на те, що практичні дії Криворізької міської виборчої комісії суперечать нормам законодавства, та невжиття заходів забезпечення позову, про яке просить заявник свідчить про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам йому. Вказані дії не лише можуть утруднити, але й унеможливити виконання ймовірного судового рішення по даній адміністративній справі, що знаходиться в провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу.

Розглянувши долучені до справи документи і матеріали, судом встановлено наступне.

В провадження судді 01.06.2017 року надійшов адміністративний позов депутата Криворізької міської ради ОСОБА_2 до Криворізької міської виборчої комісії Дніпропетровської області про визнання дії та рішення Криворізької міської виборчої комісії Дніпропетровської області протиправними, та визнання постанови нечинною.

Відповідно до ч. 3 ст. 118 КАС України, питання про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Частина 1 ст. 117 КАС України вказує, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Згідно ч. 3, 4 ст. 117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до субєкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обовязковою для виконання.

Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Представник позивача в обґрунтування клопотання про забезпечення позову посилається на те, що не вжиття заходів щодо забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови, може призвести до заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, унеможливить виконання ймовірного судового рішення у даній справі.

Згідно розяснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» розяснено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на нього.

Представник позивача не зазначено, з яких саме обставин він дійшов до висновку щодо існування, без вжиття заходів забезпечення позову, очевидної небезпеки заподіяння шкоди інтересам позивача, враховуючи заявлені позовні вимоги. Подання адміністративного позову, предметом якого є визнання дії та рішення Криворізької міської виборчої комісії Дніпропетровської області протиправними, та визнання постанови нечинною не є єдиним та беззаперечним доказом того, що рішення було протиправним.

Розглянувши подане клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи та виходячи із повязаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленій позовній вимозі і відповідності виду забезпечення позову позовній вимозі, суд не знаходить підстав для її задоволення, оскільки судом не встановлено очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення адміністративного позову є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 117, 118 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяву представника позивача ОСОБА_2, - ОСОБА_3, про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня постановлення ухвали, а особою, без виклику якої було постановлено ухвалу - в той же строк з дня отримання нею копії ухвали.

Суддя: О. В. Хлистуненко