Справа № 490/10391/16-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 490/10391/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Гуденко О.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області, управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до управління Державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області (далі - управління Державної казначейської служби), управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва (далі - Пенсійний фонд), в якому просила:

- визнати протиправним визначення управлінням Державної казначейської служби розміру надбавки за шостий ранг державного службовця та грошової допомоги;

- зобов'язати управління Державної казначейської служби скласти та видати довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію з 01 травня 2016 року державного службовця відповідної посади та рангу - начальника управління Державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області;

- визнати протиправною відмову Пенсійного фонду в проведенні перерахунку призначеної пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723) в редакції, яка діяла на час призначення пенсії (лютий 2007 року);

- скасувати рішення Пенсійного фонду про відмову в проведенні перерахунку пенсії від 07 жовтня 2016 року № 74/1;

- зобов'язати Пенсійний фонд здійснити перерахунок призначеної пенсії у розмірі 90 %, виходячи із розміру заробітної плати (8 380,67 грн.) працюючого начальника управління Державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області, з 01 травня 2016 року.

В обґрунтування позову зазначено про обов'язок пенсійного органу при здійсненні перерахунку пенсії, застосовувати статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723) в редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

На думку позивача, застосування до цих правовідносин нового Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ не буде відповідати принципам верховенства права.

Крім того, позивач вважає, що управління Державної казначейської служби, заповнюючи Довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їх призначено (перераховано) пенсію від 04.10.2016 р. протиправно не включило належний розмір надбавки за ранг державного службовця та грошової допомоги при наданні щорічної основної оплачуваної відпустки.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд зобов'язав управління Державної казначейської служби скласти та видати довідку про заробітну плату з 01 травня 2016 року державного службовця відповідної посади та рангу - начальника управління Державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області, маючого шостий ранг державного службовця та вислугу років на державній службі більше двадцяти років, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, включивши до зазначеної довідки про заробітну плату посадовий оклад начальника управління Державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області у розмірі 4 824,00 грн., надбавку за вислугу років на державній службі працюючого державного службовця, який має вислугу років на державній службі більше двадцяти років, у розмірі 2 412,00 грн., надбавку за шостий ранг державного службовця у розмірі 500,00 грн. та грошову допомогу, що виплачується при наданні щорічної основної оплачуваної відпустки, у розмірі 1/12 середньомісячної заробітної плати - 644,67 грн., а всього - 8380,67 грн.

Визнав протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва в проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 90 % від суми заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу - начальника управління Державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області, маючи шостий ранг державного службовця та вислугу років на державній службі більше двадцяти років.

Зобов'язав Пенсійний фонд здійснити, відповідно до ст.37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», перерахунок, призначеної ОСОБА_1, пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 90 % від суми заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу - начальника управління Державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області, маючи шостий ранг державного службовця та вислугу років на державній службі більше двадцяти років, виходячи із розміру заробітної плати 8380,67 грн., та виплатити ОСОБА_1, починаючи з 01 жовтня 2016 року, недоотриману пенсію з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

В задоволенні інших вимог - відмовив.

Не погоджуючись із рішенням суду, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, Пенсійний фонд подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена на наступних підставах.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 24 лютого 2007 року перебуває на обліку в Пенсійному фонді та отримує пенсію за віком в порядку та на умовах, передбачених статтею 37 Закону № 3723, який діяв на момент призначення пенсії.

Пенсія була призначена позивачу в розмірі 90 відсотків від суми її заробітної плати, з якої були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

04 жовтня 2016 року, у зв'язку з підвищенням з 01 травня 2016 року посадових окладів працюючих державних службовців, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», позивач звернулася із заявою до Пенсійного фонду про перерахунок її пенсії.

До даної заяви було надано довідку про заробітну плату від 04 жовтня 2016 року № 03.1-44/0756, видану управлінням Державної казначейської служби.

У даній довідці зазначено, що позивач працювала в управлінні Державного казначейства у Миколаївському районі Головного управління Державного казначейства України у Миколаївській області і на даний час заробітна плата державного службовця на цій посаді складає - 7 925,67 грн.

Пенсійний фонд 07 жовтня 2016 року прийняв рішення № 74/1 про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

Мотиви даного рішення полягали в тому, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02 березня 2015 року (далі - Закон № 213) у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону №3723 втратили чинність. У зв'язку з чим, з 01 червня 2015 року в порядку та на умовах, визначених вказаним законом пенсії не призначаються, а раніше призначені не перераховуються.

Крім цього, Пенсійним фондом вказано, що у зв'язку із набранням з 01 травня 2016 року чинності Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ скасовано, зокрема, статтю 37-1 Закону №3723.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що звернення позивача до пенсійного органу було обумовлено не проханням призначити пенсію, а з її перерахунком, а тому суб'єкт владних повноважень повинен був керуватися ст. 37-1 Закону № 3723, в редакції чинній на момент призначення пенсії.

Відмова суб'єкта владних повноважень у перерахунку пенсії є, на думку суду, звуженням змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, що відповідно до рішень Конституційного Суду України є неприпустимим.

Також суд першої інстанції вважав за необхідним зобов'язати управління Державної казначейської служби скласти та видати довідку про заробітну плату, оскільки попередня довідка не відповідала постанові правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва».

Щодо позовних вимог про визнання протиправним визначення управлінням Державної казначейської служби розміру надбавки, грошової допомоги та скасування спірного рішення Пенсійного фонду, суд відмовив у їх задоволенні, обґрунтувавши як зайві.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, не відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року №15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670» затверджено та введено в дію форму довідки про заробітну плату, що подається для порахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

Вказана форма довідки містила у собі наступні складові: посадовий оклад; надбавка за ранг, або кваліфікаційний клас, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг; надбавка за вислугу років; надбавка за знання та використання в роботі іноземної мови; надбавка за почесне звання «заслужений»; надбавка за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації; доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук; надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи; премія; інші виплати (винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 04 липня 2016 року №15-2, що набрала чинності 02 вересня 2016 року, таку форму довідки виключено.

Проте, пунктом 1 вказаної постанови правління Пенсійного фонду України №15-1 затверджено форму довідки про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вищенаведене свідчить про наявність обставин, які унеможливлюють видачу управлінням Державної казначейської служби довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям з урахуванням останнього підвищення посадових окладів державних службовців за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1.

Суд першої інстанції не дав належну оцінку даному факту та помилково задовольнив позов в цій частині.

Що стосується другої частини позову, колегія суддів бажає зазначити наступне.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIIІ (далі - Закон №76), який набрав чинності з 01 січня 2015 року, стаття 37-1 Закону №3723 викладена у такій редакції:

«Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Вимоги щодо прийняття такого нормативного акта Кабінетом Міністрів України виконані не були.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону № 213, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

При цьому, слід зазначити, що Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ (набрав чинності з 01 травня 2016 року, (далі - Закон №889)) визнано Закон №3723 таким, що втратив чинність, крім окремих положень статті 37, що на цей час застосовується при первинному призначенні пенсії до осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Тобто, стаття 37-1 Закону № 3723, на якій ґрунтуються позовні вимоги позивача, з 01 травня 2016 року втратила чинність.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії, на підставі статті 37-1 Закону № 3723, зазначена норма втратила чинність.

Колегія суддів також зазначає, що діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

Так, в Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09 лютого 1999 року чітко визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Слід звернути увагу, що Закон №889, який регулює правовідносини державної служби, не містить окремого порядку перерахунку пенсій державним службовцям.

Стаття 90 цього Закону передбачає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058).

Отже, пенсії, призначені згідно із Законом №3723, перераховуються у випадку, якщо її складові (надбавки, підвищення, доплати тощо) змінюються на законодавчому рівні.

З огляду на викладені норми законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи справу по суті, дійшов помилкового висновку щодо протиправності дій Пенсійного фонду, оскільки останній діяв на підставі та в межах закону.

При вирішенні даного спору, суд апеляційної інстанції враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в ухвалі «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, в якій Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Є також помилковими і висновки суду щодо звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача.

Так, колегія суддів вважає, що відмова Пенсійного фонду у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку позивач отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Виходячи з того, що суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув та не дав їм належної правової оцінки, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції повинна бути скасована з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва - задовольнити.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2016 року - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області, управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва про визнання протиправними дії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова