Справа № 569/15634/16-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Харечкуо С.П.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"13" червня 2017 р. Справа № 569/15634/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "20" квітня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Рівне Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Харчук Микола Феодосійович про скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про скасування постанови серія АР №124081 від 15.11.2016 року винесеної інспектором поліції Харчуком М.Ф. про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.126, ч.2 ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що винесена постанова підлягає скасуванню, оскільки зупинка керованого ним автомобіля була вимушеною за станом його здоров'я як водія, а саме виникли судоми в коліні які викликали сильний біль. Вказував, що поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності був наявний. На думку позивача інспектор мав врахувати всі обставини і обмежитись усним зауваженням.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 квітня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судови рішенням, Позивачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати постанову та прийняти нову - про задоволення позовних вимог.

Сторони, в судове засідання не з"явились тоді як про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені.

При цьому, від апелянта, 12.06.2017 року надійшло письмове клопотання про визнання судом причини неявки в засідання його представника-адвоката Лук"янчука Юрія Миколайовича - поважною, а саме знаходження його у відпустці. Зазначив, що копія Договору про надання юридичних послуг буде надана в судове засідання, а так як забезпечити участь іншого адвоката не можливо просив судовий розгляд справи призначити на іншу дату.

Таким чином, ОСОБА_3 в клопотанні зазначає про неможливість явки в засідання свого представника. Про розгляд справи за своєю участю ОСОБА_3 клопотання не заявив.

Колегія суддів вважає, що заявлене клопотання не може бути задоволено, так як на час його розгляду, заявником не підтверджено будь якими доказами, наведені в клопотанні доводи, а крім того, виходячи з визначених законодавцем строків розгляду справ та не визначеності заявника що до іншої дати її розгляду (невідомий період відпустки адвоката), відповідно до ст.197 КАС України, суд вважає за можливе, розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії АР №124081 від 15.11.2016 року винесеної інспектором роти №4 УПП в м. Рівне Харчук М.С., позивача ОСОБА_3, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126, ч.2 ст.36 КУпАП у вигляді штрафу - 425 гривень. З постанови убачається, що водій ОСОБА_3 15.11.2016 року близько 04 год. 25 хв. керуючи транспортним засобом LEXOS державний номер НОМЕР_1 в м. Рівне на вул. Гагаріна, 2, здійснив зупинку ближче 30 м від дорожнього знаку 5.41.1 Зупинка автобуса, та не мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.15.9 "е" та п.2.1 "ґ" Правил дорожнього руху України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем правопорушень підтверджено переглядом відеозапису фіксації правопорушення, з якого вбачається, що інспектор повідомив водієві про порушення ним ПДР, роз'яснив його права. ОСОБА_3 жодних пояснень чи доказів щодо здійснення ним вимушеної зупинки інспектору не надавав.

Також інспектором об'єктивно встановлено, що поліс, на час зупинки, за строком дії був недійсним.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил громадського порядку, правил дорожнього руху (зокрема статті 122, 126 КУпАП).

Відповідно до ч.2 Розділу III "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 122, 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП, доказами в праві про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Колегія суддів вважає, що факт вчинення позивачем правопорушень підтверджено переглядом відеозапису фіксації правопорушень, з якого вбачається, що інспектор повідомив водієві про порушення ним ПДР через зупинку автомобіля ближче 30 м. від автобусної зупинки, роз'яснив водієві права. Також інспектором об'єктивно встановлено, що наданий водієм на його вимогу поліс, за строком дії був недійсним.

При цьому, як слідує з відеозапису, ОСОБА_3 назвав причину зупинки автомобіля іншу, ніж ту, що зазначена в апеляційній скарзі (за станом здоров"я), а щодо простроченого страхового полісу, послався на дружину, яка помилково, не той, положила в автомобіль.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_3 зазначених правопорушень підтверджується останнім і на час складання інспектором постанови.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган /посадова особа/ оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачем суду не надано жодного доказу, що ним була здійснена вимушена зупинка через стан здоров'я, а також, водієм не підтверджено наявності на час перевірки полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який би за строком був дійсним на час винесення постанови.

Тому, наявність в матеріалах справи копії страхового полісу за строком дійсного на час складання постанови, не виключає самого правопорушення (ч.1 ст.126 КУпАП), так як останній (поліс) на час перевірки був відсутній.

Колегія суддів також зазначає, що з наданих апелянтом та долучених до матеріалів справи письмових доказів на підтвердження вимушеності зупинки, за станом здоров"я, не вбачається причинного зв"язку між хворобою, яка мала місце у 2014 році та зупинкою у 2016 році, яка підпадає під порушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Не спростовано ОСОБА_3 і вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, яке мало місце 15.11.2016 року.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального або процесуального права, а тому підстави, визначені ст.202 КАС України, для скасування судового рішення - відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "20" квітня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33001

3- відповідачу/відповідачам: Інспектор роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Рівне Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Харчук Микола Феодосійович АДРЕСА_2

4-третій особі: - ,