Справа № 813/2014/15
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року № 876/5636/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

представника позивача Шуста С.І.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року у справі за позовом Державної податкової інспекції в Личаківському районі міста Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податного боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Личаківському районі міста Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернулась до суду з позовом до ФОП ОСОБА_3, яким просила стягнути з відповідача в дохід бюджету податковий борг в розмірі 83228,50 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що у відповідача існує заборгованість перед бюджетом внаслідок несплати суми узгодженого податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 07.05.2014 року № , яке в адміністративному чи в судовому порядку не оскаржувалося. На підтвердження права звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача даного боргу позивач надав докази надіслання податкової вимоги від 08.07.2014 року № 1191-25, яка також не оскаржена і не скасована. Таким чином, податковий борг ФОП ОСОБА_3 станом на день розгляду справи становив 83228,50 грн., який у встановлені законом строки до бюджету не сплачено, відтак, підлягає стягненню в примусовому порядку.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, і суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що всупереч вимогам ст. ст. 2, 7, 11, 12 ,33, 35 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції не повідомив його у встановленому законодавством порядку про дату, час і місце розгляду справи, чим позбавив права на належний судових захист. Також позивач не надав жодних доказів вручення йому податкового повідомлення-рішення від 07.05.2014 року № і податкової вимоги від 08.07.2014 року № 1191-25, тому, на думку відповідача, суд першої інстанції безпідставно врахував їх як належні докази існування у нього спірного податкового боргу. Крім того, на думку відповідача, проведення податковим органом зазначеної вище перевірки є протиправним, а її висновки - безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_3 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності та перебуває на обліку платників податків.

11-17.04.2014 року працівники Державної податкової інспекції в Личаківському районі міста Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області провели позапланову документальну невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності та повноти нарахування і сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2012 року до 31.12.2012 року, за результатами якої був складений акт від 24.04.2014 року № 150/1720/.

На підставі даного акта Державна податкова інспекція в Личаківському районі міста Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області винесла податкове повідомлення-рішення від 07.05.2014 року № , яким ФОП ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 84828,50 грн., з них67454,80 за основним платежем і 17373,70 грн. за штрафними (фінансовим) санкціями. Вказане податкове повідомлення-рішення було надіслане відповідачу 08.05.2014 року, що підтверджується наданими відповідачем копіями корінця цього рішення, поштової квитанції і повідомлення про вручення поштового відправлення. Також відповідач не надав і суд не встановив доказів оскарження даного податкового повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 цього Кодексу у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 3.7 «Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 року № 1236, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.12.2012 року за № 2135/22447 (який був чинним на час прийняття зазначеного податкового повідомлення-рішення), податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Таким чином, відповідно до змісту наведених норм, оскільки податкове повідомлення-рішення від 07.05.2014 року № було надіслане ФОП ОСОБА_3 листом з повідомленням про вручення 08.05.2014 року, грошове зобов'язання, визначене цим рішеннями, набуло статусу узгодженого з дня його надіслання.

А відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 36 цього Кодексу податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з ст. 38 цього Кодексу виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Враховуючи, що ФОП ОСОБА_3 не оскаржив у встановленому законодавством порядку зазначене вище податкове повідомлення-рішення та не сплатив у визначений законодавством строк суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, визначене цими рішеннями, у нього виник податковий борг, факт наявності і розмір якого на 07.04.2015 року становив 83228,50 грн., що крім перелічених вище документів підтверджується складеною позивачем довідкою про суму податкового боргу від 15.04.2015 року № 5320/23-10.

Відповідно до положень п. п. 41.1, 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, є органами стягнення.

А відповідно до пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 цього Кодексу органи державної податкової служби мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Також колегія суддів враховує, що порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється ст. ст. 95-99 Податкового кодексу України.

Норми п. 95.1 ст. 95 цього Кодексу визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, зокрема стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі.

Водночас відповідно до п. 87.11 ст. 87 даного Кодексу орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України встановлено особливий порядок стягнення податкового боргу платників податків - фізичних осіб у порівнянні з порядком погашення податкового боргу юридичних осіб, а норми ст. ст. 95-99 цього Кодексу можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам п. 87.11 ст. 87 цього Кодексу.

Особливості процедури стягнення податкового боргу з платника податків - фізичної особи полягають, зокрема, у тому, що процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи може ініціюватися виключно через звернення органу стягнення з відповідним позовом.

Також колегія суддів враховує, що відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 цього Кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як встановив суд, позивач скерував відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 08.07.2014 року № 1191-25 за узгодженим грошовим зобов'язанням на суму 83228,50 грн., що підтверджується наданими відповідачем копіями корінця вимоги, повідомлення про вручення поштового відправлення і конверта з довідкою поштового відділення про те, що відправлення не було вручене адресату в зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Як встановив суд, дана податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб не оскаржена.

Також відповідач не надав суду жодних доказів сплати ним спірного податкового боргу чи доказів його відсутності або невідповідності фактичним обставинам розміру боргу, вказаного податковим органом.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки узгоджена сума податкового зобов'язання до бюджету відповідачем не сплачена, тобто є податковим боргом, а тому підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку.

Твердження відповідача про те, що всупереч вимогам ст. ст. 2, 7, 11, 12 ,33, 35 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції не повідомив його у встановленому законодавством порядку про дату, час і місце розгляду справи, чим позбавив права на належний судових захист, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, Львівський окружний адміністративний суд надсилав ФОП ОСОБА_3 копію ухвали про відкриття скороченого провадження від 22.04.2015 року, однак від відповідача на адресу суду повернувся конверт з довідкою поштового відділення про невручення відправлення адресату із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи те, що копія зазначеної ухвали скеровувалася за адресою реєстрації відповідача: АДРЕСА_1, колегія суддів вважає, що він повідомлений про відкриття скороченого провадження у даній справі належним чином, а поштове відправлення не було вручене з його вини.

Також колегія суддів не бере до уваги доводи відповідача про відсутність доказів надіслання та вручення йому податкового повідомлення-рішення від 07.05.2014 року № і податкової вимоги від 08.07.2014 року № 1191-25, оскільки факт їх надіслання у встановленому чинним на той час законодавством порядку підтверджується наведеними вище письмовими доказами. При цьому, як зазначено вище, належним підтвердженням факту надіслання (вручення) платнику податків цих документів є їх направлення листом з повідомленням про вручення. Крім того, колегія суддів зазначає, що дані документи не були отримані ФОП ОСОБА_3 саме з його вини, оскільки відповідач не забрав їх у поштовому відділенні.

Крім того, безпідставними є доводи відповідача про протиправність проведення податковим органом зазначеної вище перевірки та безпідставність висновків перевірки, оскільки дані обставини не стосуються предмета спору в даній справі.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року у справі № 813/2014/15 за позовом Державної податкової інспекції в Личаківському районі міста Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податного боргу - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Ухвала складена в повному обсязі 09.06.2017 року