Справа № 815/1309/17
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1309/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року

15год.45хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Гуманенко В.О.

За участю сторін:

Від позивача: Гриценко В.Є. - за довіреністю

Від відповідачів: Поперечний Д.І. - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Одеській нафтопереробний завод" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Судом розглядається адміністративна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Одеській нафтопереробний завод", в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області №2160 "Про проведення документальної невиїзної перевірки" від 15.12.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог (з урахуванням письмових пояснень та доповнень до позовних вимог) вказує, що спірний наказ про проведення документальної невиїзної перевірки та письмове повідомлення про дату її початку та місце проведення перевірки публічним акціонерним товариством «Одеський нафтопереробний завод» отримано лише 30.12.2016 р., що вбачаються із відбитку на конверті та роздруківкою із веб-сайту «Укрпошта», тоді як перевірка розпочата 21.12.2016 року, за наслідками якої було складено акт від 10.01.2017 р., що в свою чергу є порушенням вимог ст. 79 Податкового кодексу України, щодо завчасного повідомлення про проведення перевірки, чим обмежено право позивача по справі бути присутнім під час такої перевірки та надати свої пояснення та доводи. Зі спірного наказу також вбачається, що перевірка проводилася на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 р, яка була прийнята в межах кримінального провадження. Разом з чим, вказана ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 р. скасована в апеляційному порядку. При цьому, на думку позивача, оскільки, апеляційною інстанцією було прийнято до розгляду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 р., остання не набрала законної сили та в подальшому була скасована, у податкового органу не було підстав для проведення відповідної перевірки та наказ про її призначення підлягає скасуванню.

За таких обставин наказ №2160 "Про проведення документальної невиїзної перевірки" від 15.12.2016 року є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав адміністративним позов у повному обсязі та просив суд задовольнити його.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову ТОВ «Одеський нафтопереробний завод» з підстав, викладених в письмових запереченнях. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що відповідно пункту 1 частини 2 статті 351 Митного кодексу України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів. Згідно пункту 3 частини 2 статті 351 Митного кодексу України документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу органу доходів і зборів. У спірному наказі ГУ ДФС в Одеській області від 15.12.2016 року №2160 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ПАТ «Одеський НПЗ», є чітко зазначена підстава для проведення перевірки яка дає право контролюючому органу провести дану перевірку, а саме п.1 ч.2. ст. 351 Митного кодексу України. Крім того, на думку представника відповідача, скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2016 року судом апеляційної інстанції не може бути підставою для скасування наказу ГУ ДФС в Одеській області від 15.12.2016 року №2160 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ПАТ «Одеський НПЗ», тому що не відпали законні підстави для проведення такої перевірки. Крім того, наказ ГУ ДФС в Одеській області від №2160 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ПАТ «Одеський НПЗ» датований 15 грудня 2016 року, а ухвала Апеляційного суду Одеської області датована 17 лютого 2017 року, отже не було фізичної можливості не зазначати в наказі ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, яка скасована була після видання наказу на перевірку.

Також представник відповідача наголосив, що за наслідками видання наказу ГУ ДФС в Одеській області від 15.12.2016 року №2160 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ПАТ «Одеський НПЗ», була проведена документальна невиїзна перевірка Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України за період 01.01.2011 по 31.12.2014 р. За результатами перевірки були виявлені порушення та складений Акт перевірки від 10.01.2017 року №3/15-32-14-05-11/00152282, тобто наказ був реалізований.

Представник відповідача вважає, що відсутні будь які законні підстави для скасування спірного наказу, а отже в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

В судовому засіданні представники сторін підтримали наведену позицію по суті спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року призначено у кримінальному провадженні №0000042 документальну невиїзну перевірку дотримання вимог митного законодавства України ПАТ «Одеський НПЗ» () за період з 01.01.2011 року по 31.12.2014 рік. Виконання даної ухвали доручено фахівцям ГУ ДФС в Одеській області. Також в ухвалі зазначено, що акт документальної невиїзної перевірки слід оформити у відповідності з вимогами діючих норм чинного законодавства України, матеріали проведення перевірки (в оригіналах) направити до СУ ГУНП в Одеській області для долучення до матеріалів кримінального провадження №0000042, при необхідності фахівцям для проведення перевірки та оформлення її результатів надати матеріали кримінального провадження №0000042.

15.12.2016 року відповідно до вимог частини 10 статті 346, пункту 1 частини 2 статті 351 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-ІV, на виконання Ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 про призначення перевірки, в рамках кримінального провадження №0000042 від 27.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5. ст.191, ч.2 ст.366 КК України, дотримання вимог митного законодавства України, з урахуванням доповідної записки в.о.заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області Білоус М.А від 14.12.2016 №30/11/15-32-14-05-05 відповідачем оформлено наказ «Про проведення документальної невиїзної перевірки ПАТ «Одеський НПЗ» (код ЄДРПОУ 152282) Відповідно до п. 2 зазначеного наказу визначено, що документальну невиїзну перевірку дотримання ПАТ «Одеський НПЗ» (код ЄДРПОУ 152282) вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.01.2011 по 31.12.2014 провести з 21.12.2016 по 04.01.2017.

В подальшому відповідно до вимог частини 10 статті 346, пункту 1 частини 2 статті 351 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-ІV (із змінами та доповненнями), на виконання Ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 про призначення перевірки, в рамках кримінального провадження №00000042 від 27.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст.366 КК України, дотримання вимог митного законодавства України на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 15.12.2016 року № 2160 фахівцями ГУ ДФС в Одеській області 10.01.2017 року була проведена документальна невиїзна перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України ПАТ «Одеський НПЗ» за період з 01.01.2011 по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки було складено акт від 10.01.2017 року №3/15-32-14-05-11/00152282 «Про результати документальної невиїзної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України ПАТ «Одеський НПЗ» за період з 01.01.2011 по 31.12.2014».

Позивач 13.02.2017 року не погоджуючись з висновками акту перевірки від 10.01.2017 року звернувся до ГУ ДФС в одеській області з запереченнями до акту ГУ ДФС в Одеській області від 10.01.2017 року №№3/15-32-14-05-11/00152282 «Про результати документальної невиїзної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України ПАТ «Одеський НПЗ» за період з 01.01.2011 по 31.12.2014».

Листом від 15.02.2017 року №861/10/15-32-14-05-07 відповідачем надано відповідь на письмові заперечення позивача, відповідно до якої зазначено, що висновки акту перевірки від 10.01.2017 року №3/15-32-14-05-11/00152282 є такими, що відповідають вимогам діючого законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржив ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року до апеляційного суду Одеської області, та 17.02.2017 року ухвалою апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» задоволено, ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчої групи СУ ГУ НП в Одеській області Жарікова Д.О. по кримінальному провадженню №0000042 та призначено по вказаному кримінальному провадженню документальну невиїзну перевірки дотримання вимог митного законодавства України ПАТ «Одеський НПЗ» () за період 01.01.2011 по 31.12.2014 року, скасовано, постановлено нову ухвалу, якою провадження по справі за вказаним клопотанням слідчого закрито, повернуто клопотання органу досудового розслідування.

Оскільки Апеляційним судом Одеської області скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року, позивач звернувся до суду з даним позовом про скасування наказу від 15.12.2016 року №2160 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ПАТ «Одеський НПЗ», вважаючи його протиправним як наслідок незаконної ухвали слідчого судді від 30.11.2016р.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

Згідно із пунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема:

- отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону; (підпункт 78.1.11.);

Згідно із пунктом 78.4 статті 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Як вбачається зі спірного наказу, його видано відповідно до вимог частини 10 статті 346, пункту 1 частини 2 статті 351 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-ІV, на виконання Ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 про призначення перевірки, в рамках кримінального провадження №0000042 від 27.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5. ст.191, ч.2 ст.366 КК України, дотримання вимог митного законодавства України.

Особливості регулювання проведення документальних перевірок встановлені статями 345- 355 Митного кодексу України (далі - МК України).

За змістом частини першої статті 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини третьої статті 345 МК України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо:

1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування;

3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;

4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;

5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

За визначенням пункту 34-1 частини першої статті 4 МК України органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до ст. 351 Митного кодексу України, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу органу доходів і зборів. Документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки. Присутність уповноважених посадових осіб підприємства або громадянина, що перевіряється, під час проведення невиїзної документальної перевірки не обов'язкова. Тривалість проведення перевірки визначається у відповідному наказі органу доходів і зборів та не може перевищувати строки, встановлені частиною восьмою статті 346 цього Кодексу для проведення документальних виїзних перевірок. Продовження строку проведення перевірки можливе на строк та з підстав, визначених частиною дев'ятою статті 346 цього Кодексу. Про продовження строків проведення перевірки орган доходів і зборів інформує підприємство (громадянина) в порядку, визначеному частиною четвертою цієї статті.

Посадові особи органу доходів і зборів під час проведення перевірки не мають права: 1) перевіряти дані, які не є предметом перевірки; 2) вимагати від підприємства, що перевіряється, надання документів або інформації, що не стосуються предмета перевірки; 3) розголошувати відомості про підприємство, що перевіряється, які становлять конфіденційну інформацію, державну, комерційну чи банківську таємницю та стали відомі під час виконання такими особами службових обов'язків.

Оформлення результатів невиїзної документальної перевірки здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом.

Суд зазначає, що в силу ч.1 ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що у разі отримання судового рішення про проведення перевірки, яке є обов'язковим до виконання на всій території України, контролюючий орган має імперативний обов'язок щодо призначення такої перевірки. При цьому, виконання такого обов'язку не передбачає дослідження органом податкової служби підстав призначення відповідної перевірки судом, оцінювання правомірності та законності такої перевірки.

Як вбачається з оскаржуваного наказу, його прийнято саме з посиланням на частину 10 статті 346, пункт 1 частини 2 статті 351 Митного кодексу та з посиланням, як на підставу його прийняття на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016.

Шляхом прийняття оскаржуваного наказу на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2016р., постановленої іменем України, відповідачем виконано імперативний обов'язок виконати судове рішення.

Скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року не є підставою для скасування спірного наказу, оскільки його видано відповідно до вимог частини 10 статті 346, пункту 1 частини 2 статті 351 Митного кодексу на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси чинної на дату видання наказу.

Крім того, в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року зазначено, що вона оскарженню не підлягає, тому у податкового органу відсутні були підстави не видавати спірний наказ. В даному випадку посилання представника позивача в додаткових письмових поясненнях стосовно того, що податковий орган не мав право видавати наказ від 15.12.2016 року, до набрання законної сили ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року є безпідставними.

Також суд вважає за необхідне наголосити, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року була скасована тільки 17.02.2017 року ухвалою апеляційного суду Одеської області, тобто після фактичного проведення перевірки, призначеної спірним наказом.

Скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2016 року судом апеляційної інстанції не може бути підставою для скасування наказу ГУ ДФС в Одеській області від 15.12.2016 року №2160 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ПАТ «Одеський НПЗ» як протиправного, адже не може бути визнаний протиправним та скасований акт, що на дату його прийняття ґрунтувався на судовому рішенні, ухваленому іменем України та не скасованому у встановленому процесуальним законом порядку.

Крім того, наказ був реалізований, а саме проведено позапланову невиїзну перевірку ПАТ «НПЗ», за результатами якої складено Акт від 10.01.2017р., отже оскарження в судовому порядку такого наказу не спроможне забезпечити відновлення прав позивача, адже несприятливі (на його думку) для нього внаслідок видання наказу наслідки вже настали у вигляді дій відповідача з проведення перевірки на підставі цього наказу та оформлення її результатів.

Стосовно ж доводів позивача щодо порушень, допущених відповідачем у зв'язку вже із проведенням позапланової перевірки, то ці обставини судом не досліджуються, оскільки виходять за межі предмету судового розгляду та фактично складають окремий предмет позову - оскарження дій ГУДФС в Одеській області з проведення 10.01.2017р. позапланової перевірки ПАТ «НПЗ».

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Цей процесуальний обов'язок відповідачем дотриманий.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного наказу на проведення перевірки відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законодавством України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Одеській нафтопереробний завод" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу задоволенню не підлягають у зв'язку з безпідставністю та невідповідністю законодавству.

Керуючись ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Одеській нафтопереробний завод" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 12.06.2017р.

Суддя М.М. Аракелян

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Одеській нафтопереробний завод" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

12 червня 2017 року.