Справа № 522/3622/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/3622/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Свячена Ю.Б.

13 червня 2017 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Потапчука В.О.
судді -Семенюка Г.В.
за участю секретаря - Алексєєвої Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії посадових осіб Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради щодо вилучення частини обладнання кавомашини, вбудованої в автомобіль (номерний знак НОМЕР_1), розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 19, з якого здійснювалась торгівля чаю та кавових виробів; зобов'язати Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради безкоштовно повернути незаконно вилучені частини обладнання кавомашини; заборонити працівникам Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради вчиняти у подальшому незаконні дії щодо вилучення майна з кавомашин, вбудованих в спеціально обладнані автомобілі.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що він проводить свою підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 19, на законних підставах та з повним дотриманням місцевих правил, у зв'язку із чим в Управління не було підстав для вжиття по відношенню позивача заходів контролю у вигляді демонтажу кавомашини з посиланням на протиправне розміщення вказаного устаткування як елемента торгівлі.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем, основними видами діяльності якої є оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (а.с. 18).

Згідно Свідоцтва платника єдиного податку Серії Б №339715 позивач зареєстрований в якості платника податку другої групи з правом провадження господарської діяльності по всій Україні (а.с. 21).

29.09.2016 року Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради вилучило у позивача належну йому каво-машину, вбудовану в автомобіль (номерний знак НОМЕР_1), розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 19.

Вилучення вказаного устаткування відбулось на підставі Наказу Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради «Про демонтаж елементів вуличної торгівлі» №118 від 26.09.2016 року (а.с. 64).

Посилаючись на протиправність і безпідставність вказаних заходів, позивач звернувся до суду з позовом, в якому ставить питання про зобов'язання Управління повернути належне йому устаткування із подальшим утриманням від вчинення таких дій по відношенню позивача в майбутньому.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вилучення у позивача вказаного устаткування відбулось у відповідності до вимог Закону, у зв'язку із чим підстави для зобов'язання відповідача повернути позивачу вилучене устаткування відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову та вважає їх правильними, з огляду на наступне.

Відносини між органами місцевого самоврядування та суб'єктами господарювання, незалежно від форм власності, які виникають в процесі розміщення та експлуатації тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів торгівлі, врегульовані Правилами розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі, затвердженими рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013 року №3961-VI, які розроблені на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №244 від 21.10.2011 року «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності».

Так, відповідно до п. 13.1 Правил від 09.10.2013 року №3961-VI встановлення та розміщення елементів торгівлі здійснюється на підставі позитивної відповіді у вигляді листа - рішення та договору на право тимчасового користування місцями для розташування елементів торгівлі, який укладається з Уповноваженим органом.

Згідно із п.п. 13.4, 13.5 Правил від 09.10.2013 року №3961-VI договір на право тимчасового користування місцями для розташування елементів торгівлі укладається між Уповноваженим органом та Заявником.

Заявник, який має намір встановити елемент торгівлі, звертається до відповідної районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про можливість розміщення елемента торгівлі до якої додається фотофіксація місця розташування з прив'язкою до місцевості та інформація про тип, розміри та спосіб розміщення елемента торгівлі, а також реквізити замовника (найменування, П.І.Б., адреса, контактна інформація та таке інше). У разі надання заяви фізичною особою - підприємцем, або юридичною особою додатково надається витяг або виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

При цьому, відповідно до п. 1.4 Правил від 09.10.2013 року №3961-VI елементи вуличної торгівлі - це окремо розташовані торгівельні автомати, лотки, ємності, торговельне обладнання, низькотемпературні прилавки, інші пристрої для роздрібної торгівлі та іншої підприємницької діяльності, платіжні термінали, паркомати, споруди соціально-культурного чи іншого призначення, що не відносяться до ТС, відкриті (літні) майданчики, у складі яких відсутні помости, огорожі, намети, шатри, а Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради є Уповноваженим органом, визначеним Одеською міською радою для регулювання діяльності з дотримання фізичними та юридичними особами цих Правил.

Колегія суддів вважає, що визначення елементу вуличної торгівлі безпосередньо пов'язаний із його використанням у господарській діяльності, зокрема, фізичної особи-підприємця, а отже, оскільки як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач провадить свою діяльність за допомогою спірного об'єкта - каво-машини, у відповідності до п. 1.4 Правил від 09.10.2013 року №3961-VI спірний об'єкт є елементом вуличної торгівлі.

Отже, його розміщення має відбуватись з дотриманням п. 13.1 Правил від 09.10.2013 року №3961-VI, тобто на підставі позитивної відповіді у вигляді листа - рішення та договору на право тимчасового користування місцями для розташування елементів торгівлі, який укладається з Уповноваженим органом.

Згідно із п. 1.4 Правил від 09.10.2013 року №3961-VI у випадку відсутності вищезазначених документів, елемент вуличної торгівлі відповідно є протиправно встановленим та підлягає демонтажу в порядку Розділу 16 цих Правил.

При цьому, відповідно до п. 16.5 Правил від 09.10.2013 року №3961-VI у разі протиправного розміщення елементу торгівлі, демонтаж зазначеного об'єкту здійснюється його власником (користувачем) у термін, зазначений у вимозі (приписі) Уповноваженого органу.

Згідно із п. 16.6 Правил від 09.10.2013 року №3961-VI у разі невиконання вимоги (припису) Уповноваженого органу у встановлений у вимозі (приписі) строк, демонтаж елементу торгівлі здійснюється Уповноваженим органом на підставі наказу керівника Уповноваженого органу.

Як вбачається з матеріалів справи, вимогою (приписом) від 19.09.2016 року №011643 Управління вказало позивачу на розміщення елементу вуличної торгівлі з порушенням Правил від 09.10.2013 року №3961-VI та у термін до 22.09.2016 року вимагало від позивача здійснити демонтаж елементу вуличної торгівлі, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 19, власними силами та за власний рахунок (а.с. 10).

Оскільки у встановлений термін позивач вимоги припису не виконав, договір на розміщення елементу вуличної торгівлі не уклав, тобто не привів свою діяльність у відповідність до місцевих правил, Управління на підставі відповідного наказу (а.с. 64-65) здійснило демонтаж елементу вуличної торгівлі, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 19.

Дослідивши вказані обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що, оскільки розміщення елементу вуличної торгівлі позивач здійснював з порушеннями, заходи щодо їх усунення у встановлений термін не вжив, Управління, здійснюючи демонтаж елементу вуличної торгівлі діяло у відповідності до вимог п. 16.6 Правил від 09.10.2013 року №3961-VI та за обґрунтованих підстав для вилучення у позивача відповідного устаткування.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Слід зазначити, що повернення демонтованих елементів вуличної торгівлі їх власнику (користувачу) здійснюється відповідно до пункту 16.2. Правил, на підставі його письмової заяви, що подається до Уповноваженого органу у довільній формі. До заяви обов'язково додаються документи, що підтверджують право власності Заявника на демонтовані елементи торгівлі. У випадку, коли елемент торгівлі розміщував користувач, додатково додається документ, що підтверджує право користування такими об'єктами. Протягом семи робочих днів з дня отримання заяви Уповноважений орган готує розрахунок витрат на проведення демонтажу елементу торгівлі та його зберігання й вручає його власнику (користувачу) елементу торгівлі. Видача елементу торгівлі здійснюється протягом п'яти днів з дня отримання документів, що підтверджують внесення власником (користувачем) елементу торгівлі коштів в рахунок відшкодування витрат на проведення їх демонтажу, перевезення та зберігання.

Видача елементів торгівлі здійснюється за актом приймання-передачі, один примірник якого видається власнику (користувачу) елементу торгівлі, а інший - залишається в Уповноваженому органі.

У випадку отримання елементу торгівлі уповноваженою особою власника (користувача) до акта приймання-передачі додається також копія документа, що підтверджує право такої особи на вчинення відповідних дій від імені власника (користувача) елементу торгівлі.

Повернення елементу торгівлі без відшкодування витрат на проведення демонтажу, перевезення та зберігання не допускається.

При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги договір, укладений між позивачем та КП «Одестранспарксервіс» на балансоутримання місць для паркування від 09.08.2016 року №69/С-СЛ-2016/03-01 (а.с. 22-23), оскільки цим договором врегульовано питання між сторонами щодо організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів в місцях для паркування та ніяким чином не регульовано питання провадження безпосередньо господарської діяльності позивача, пов'язаної з роздрібною торгівлею.

Крім того, колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції вірно вказав на те, що оцінка правомірності провадження позивачем господарської діяльності, надана у справі №815/4921/15, виникла за обставин, що не стосуються предмету даного позову, а отже не має преюдиційного значення для вирішення спору у цій справі.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 15 червня 2017 року.

Головуючий: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк