Справа № 341/1695/16-а
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/4568/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківські області про зобов'язання виплатити компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати, -

встановив:

27.09.2016 ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Галицького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківські області, в якій просила зобов'язати відповідача виплатити компенсацію передбачену Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв'язку з порушенням їх виплати» з вересня 2014 року по дату виплати поновленої їй пенсії, передбаченої постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2015 по справі № 876/10615/14.

В обгрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що згідно ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» якщо нараховані суми пенсії неотримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, то вони виплачуються за минулий час без обмежень будь яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно закону.

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Із цією постановою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів ,нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Враховуючи те, що справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, а апеляційна скарга подана на постанову суду першої інстанції, яка прийнята у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ передбачених п. 2 ст. 183-2 КАС України, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, апеляційний розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач пропустив визначений ст. 99 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30.10.2014 року № 349/1543/14-а задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області про поновлення виплати пенсії, визнано протиправною бездіяльність та зобов'язано управління відновити та виплачувати пенсію за віком з 07.10.2009. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2015 скасовано постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2014 року та прийнято нову постанову, якою визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі. Івано-Франківської області щодо відмови у поновленні виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області поновити позивачу раніше призначеної пенсії починаючи з 26.09.2014.

29.07.2016р. представник позивача ОСОБА_2 звернувся до начальника Галицького об'єднаного Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області з листом про виплату компенсації згідно норм Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв'язку з порушенням їх виплати» та Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Листом від 26.08.2016 відмовлено у виплаті такої компенсації.

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв'язку з порушенням їх виплати» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», яка прийнята для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до статей 1, 2 Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв'язку з порушенням їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Враховуючи наведене, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв'язку з порушенням їх виплати» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією, у цій справі - органом пенсійного фонду, добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 18.11.2014 у справі № 21-548а14.

Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку підстав його нарахування, тобто, чи самим підприємством, установою чи організацією добровільно або на виконання судового рішення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що нарахування та виплата позивачу відповідного доходу відбулись у зв'язку із поновленням раніше призначеної пенсії на виконання судового рішення

Отже, несвоєчасне нарахування цих сум відбулось у зв'язку з неправомірною відмовою відповідача, що встановлено судовим рішенням, щодо поновлення позивачу пенсії, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Враховуючи викладене, оскільки нараховані та виплачені суми пенсії за минулий час є тим доходом, що не був отриманий позивачем з вини відповідача, наявні підстави для компенсації втрати частини доходу у повній мірі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, суд першої інстанції помилково застосував, до цих спірних правовідносин ч. 2 ст. 99 КАС України, оскільки, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 551,20 грн, що підтверджується квитанцією № 23470 від 22.09.2016, а за подання апеляційної скарги - 606,32 грн згідно квитанції № 69314 від 13.03.2017.

Оскільки, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то необхідно з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 1157,52 грн.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови, якою позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 94, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2017 року у справі № 341/1695/16-а скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Зобов'язати Галицьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківські області виплатити ОСОБА_1 компенсацію передбачену Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв'язку з порушенням їх виплати» з 26 вересня 2014 року.

Стягнути з Галицького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківські області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1157,52 грн (одна тисяча п'ятдесят сім гривень п'ятдесят дві копійки).

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін