Справа № 348/7/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/4484/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.03.2017 у справі за позовом ОСОБА_2 до Надвірнянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі Управління) з вимогами визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати Управління зарахувати йому пільговий стаж за Списком №2 з 05.01.2013 по 11.04.2013 та з 17.05.2013 по 31.07.2016.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.03.2017 адміністративний позов задоволено, оскільки суд, оцінюючи здобуті докази, прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішення суду першої інстанції, його оскаржило Управління. Апеляційну скаргу обґрунтовує аналогічними доводами, що і в запереченні на адміністративний позов, зазначаючи зокрема, що ОСОБА_2 для підтвердження періодів роботи в АТ «Білоруське УПНП і КРС» за періоди роботи з 05.01.2013 по 11.04.2013 та з 17.05.2013 по 31.07.2016 було розяснено про необхідність подання до пакету документів наказу про проведення атестації робочих місць.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі положень ч. 3 ст. 72 КАС України пільговий стаж позивача за Списком № 2, який становить 12 років 0 місяць 10 дні та визнається сторонами, суд апеляційної інстанції не вважає за потребу у його доказуванні.

Відповідачем відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи позивача з 05.01.2013 по 11.04.2013 та з 17.05.2013 по 31.07.2016.

Судом апеляційного суду з врахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 у звязку з досягненням 55 - річного віку 01.08.2016 звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком по Списку №2 та подав пакет документів про його стаж роботи, в тому числі уточнюючі довідки, довідки про заробітну плату та посвідчення про проживання у гірському населеному пункті.

Листом № 6067/03 від 02.11.2016 Управління відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком по Списку №2 у звязку з тим, що при страховому стажі роботи 35 років 9 місяців та 7 днів, роботу по Списку №2 йому зараховано лише 12 років 0 місяців 10 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за Списком 2 у віці 55 років. Не зараховано Управлінням період роботи позивача в АО «Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин» з 05.01.2013 по 11.04.2013 та з 17.05.2013 по 31.07.2016 та розяснено про право на спірну пільгову пенсію за умови представлення копій наказів про проведення чергової атестації робочих місць на АТ «Білоруське УПНП і КРС» за вказані періоди роботи.

Вважаючи зазначену відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 крім трудової книжки позивач по справі ОСОБА_2 подав довідку про підтвердження особливого характеру роботи або умов праці, які необхідні для дострокового призначення трудової пенсії по віку, видану АТ «Білоруське УПНП і КРС» від 24.08.2015 року за №233, наказ про прийняття на роботу від 17.05.2013 року, довідку про заробітну плату в АТ «Білоруське УПНП і КРС» №36 від 26.01.2016 року, довідку про заробітну плату в АТ «Білоруське УПНП і КРС» №37 від 26.01.2016 року, довідку про заробітну плату в АТ «Білоруське УПНП і КРС» №38 від 26.01.2016 року, які підтверджують його стаж роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2. Крім того, судом зроблено висновок, що коли чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 «Порядку проведення атестації» строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації. Відтак, відповідач безпідставно відмовив позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду на підставі наступного.

Пунктом «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон1788-ХІІ) встановлено, що мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, постанова № 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Із зазначених нормативних актів видно, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Порядок проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Положеннями Порядку проведення атестації робочих місць визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року (справи №№ 21-183а13,21-519а14, 51-585а14 відповідно) та від 12 квітня 2016 року (справа № 21-6501а15).

Отже, посилання суду першої інстанції, що коли чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

В матеріалах справи відсутні дані про проведення атестації робочого місця позивача в АТ «Білоруське УПНП і КРС», тому суд першої інстанції допустився порушення норм матеріального та процесуального права, включивши періоди роботи позивача з 05.01.2013 по 11.04.2013 та з 17.05.2013 по 31.07.2016 як такі, що дають право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ, без належно встановленого факту проведення атестації робочого місця за вказані періоди роботи позивача, які є необхідною умовою для виникнення спірного права.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону висновки суду апеляційної інстанції зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, до того ж не ґрунтуються на законі.

Статтею 202 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність таких обставин; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Оскільки суд першої інстанції не встановив обставин, які мають значення для вирішення справи, то ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.03.2017 у справі № 348/7/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повний текс виготовлено 13.06.2017р.