Справа № 266/668/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пантелєєв Д.Г.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року справа №266/668/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Начальника Управління патрульної поліції у місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Горкуна Віталія Володимировича на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 квітня 2017 року у справі № 266/668/17 за позовом ОСОБА_3 до Начальника Управління патрульної поліції у місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Горкуна Віталія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області із позовом до Начальника Управління патрульної поліції у місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Горкуна Віталія Володимировича про визнання протиправним та скасування постанови серії АР № 333314 від 12 лютого 2017 року, прийняту відповідачем про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 1-4).

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 квітня 2017 року позов задоволено. Визнано постанову начальника Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції Горкун Віталія Володимировича серія АР №333314 від 12 лютого 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 122 ч.2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави незаконною та її скасовано (а.с. 27).

Не погодившись з судовим рішенням, Начальник Управління патрульної поліції у місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Горкун Віталій Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 квітня 2017 року у справі № 266/668/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що оскільки постанова у справі про адміністративне правопорушення АР № 333314 від 12 лютого 2017 року, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення, то у такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими ст. 277 КУпАП.

При цьому апелянтом зазначено, в даному випадку, свідком правопорушення є сам відповідач, оцінку доказів здійснено на підставі ст. 252 КУпАП, в якій зазначено, що орган (посадаова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин по справі в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції щодо порушення відповідачем вимог ст. 268 КУпАП є необґрунтованим.

Апелянтом зазначено, що суд посилається на твердження позивача про неможливість отримати правову допомогу, що спростовується відеозаписом (а.с. 30-35).

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Разом із апеляційною скаргою апелянтом заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 35).

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що 12 лютого 2017 року начальником Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції Горкун В. В., який є уповноваженою посадовою особою органу внутрішніх справ, на виконання своїх владних повноважень винесена постанова АР №333314 по справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425 грн.

Як вбачається зі спірної постанови 12 лютого 2017 року о 18.50 годині позивач, керуючи автомобілем Nissan Juke, державний номер НОМЕР_1, біля будинку 69 по пр. Металургів в Центральному районі м. Маріуполя не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.12 «стоп - лінія» та вимогу дорожнього знаку 5.5.66 «СТОП», чим порушив п. 8.10 Правил дорожнього руху України (а.с. 10).

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття спірної постанови та накладення на позивача адміністративного штрафу.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої спірної постанови, відтак вона є такою, що підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказам у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП - якщо підчас складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно до вимог п. 7 розділу VІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції», затвердженою Наказам МВС України від 06 листопада 2015року № 1376, посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення, в ній вказані: найменування органу (посадова особа), який виніс постанову - Начальник Управління патрульної поліції у місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Горкуна Віталія Володимировича; дату розгляду справи - 12 лютого 2017 року; відомості про особу, щодо якої розглядається справа - ОСОБА_3; суть адміністративного правопорушення, опис обставин, встановлених при розгляді справи, зокрема, не виконання вимог дорожньої розмітки 1.12 «стоп - лінія» та вимогу дорожнього знаку 55.66 «СТОП», чим порушив п. 8.10 Правил дорожнього руху України; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 122 КУпАП); прийняте по справі рішення - застосування до ОСОБА_5 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 10).

Відповідно до п.п. 8.10 Правил дорожнього руху України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62, якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

В постанові про притягнення до адміснітративної відповідальності зазначено, що позивач не виконав вимоги дорожнього знаку 55.66 «Стоп», що є порушенням вимог п.п. 8.10 Правил дорожнього руху України, що не відповідає змісту цього підпункту правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з спірної постанови, відповідчем зазначено, що за порушення п. 8.10 Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, однак ч. 2 ст. 122 КУпАП не передбачає відповідальність за це правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, відтак спірна постанова є такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, суд зазначає наступне.

Згідно п.3 ст.14 Закону України «Про національну поліцію» - Національна поліція використовує технічні засоби, засоби фото-та відео-фіксації, засоби фіксації звуку підчас документування обставин скоєння злочинів та інших правопорушень, в тому числі й в громадських місцях, а також дій працівників Національної поліції, під час виконання ними покладених на них завдань.

Відеозапису щодо скоєння самого правопорушення матеріали справи не містять, відео, яке надав відповідач містить запис, який підтверджує прийняття спірної постанови відповідачем, що спростовує посилання апелянта на цей доказ.

Зміст спірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог ПДР України за ч.2 ст.122 КУпАП базується лише на суб'єктивному погляді відповідача, який і був єдиним свідком при скоєнні/чи можливості скоєння правопорушення позивачем, ніякими іншими доказами чи показаннями вина позивача не підтверджується.

При цьому рапорт відповідача містить спірну інформацію щодо скоєння правопорушення двічі, зупинення водія по пр. Металургів, 77на перехресті вулиць Метрополітська Металургів та по пр. Металургів, 69, однак в спірній постановізазанчене одне правопорушення та місце скоєння правопорушення Металургів, 69 (а.с. 40).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції вірно встановив обставини по справі, вважає, що спірна постанова відповідача прийнята неправомірно, оскільки відповідачем не надано доказів здійснення правопорушення, а відтак постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Начальника Управління патрульної поліції у місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Горкуна Віталія Володимировича на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 квітня 2017- залишити без задоволення.

Постанову Слов'янськогоміськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2017 року у справі № 266/668/17- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Судді Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

Г.М. Міронова