Справа № 127/8276/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/8276/17

Головуючий у 1-й інстанції: Бар'як А.С.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

15 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи.

За приписами ст.ст.197, 183-2 КАС України суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи в порядку письмового провадження, при цьому згідно ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія прийшла до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачу було призначено 30.09.2001 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку за Списком № 1 відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

28 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про призначення та виплату пенсії за віком згідно з ст. 26 та в порядку, визначеному ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2014, 2015 роки.

Листом від 20.03.2017 управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці повідомило позивача про те, що оскільки останній одержує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", то звернення від 28.02.2017 про призначення пенсії за віком є незрозумілим та некоректним, оскільки своє право на призначення пенсії за віком позивач реалізував.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведені обставини та надані належні докази для призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Проте колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Положеннями ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до статті 27 Закону № 1058 розмір пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу, обчислених за нормами ст.ст. 24, 40 Закону № 1058.

Згідно з ст 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону з 01.01.2004 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Норми ст. 40 Закону № 1058 встановлюють, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

За змістом абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Положеннями п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Надаючи правову оцінку доводам апелянта стосовно правомірності дій управління при розгляді заяви ОСОБА_2 від 28.02.2017, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2001 ОСОБА_2 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку за Списком № 1 відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", після призначення якої останній продовжував працювати. Зазначена пенсія відноситься до пенсії за віком.

На час виникнення спірних правовідносин положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються лише в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В той же час, норми Закону № 1058-IV також передбачають такий вид пенсії як пенсія за віком та особі призначається лише один із визначених видів пенсії за її вибором.

Однак, оскільки позивачеві вже призначена пенсія за віком відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тобто із зменшенням пенсійного віку, то у даному випадку її вид не змінюється, а тому відсутні підстави для ще одного призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 09.03.2016 року у справі №К/800/51067/15 та від 21.04.2016 року справа №К/800/17058/15.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналізуючи вище викладені норми чинного законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позивачу у 2001 році уже було призначено пенсію за віком (на пільгових умовах), і його повторна заява про призначення цього ж виду пенсії, хоч і на загальних підставах, є необґрунтованою.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного, у позивача відсутні підстави для призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014, 2015, 2016 роки, останній претендує на пенсію в межах одного виду - пенсію за віком, а отже і відсутні підстави здійснювати призначення вже раніше призначеної пенсії та всі пов'язані з призначенням пенсії нарахування.

Між тим, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції взагалі не надано правової оцінки тій обставині чи надав позивач до заяви про призначення пенсії за віком усі необхідні документи, як це передбачено нормами п. 4.1 Порядку, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази щодо наявності в позивача права на призначення такого виду пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

За приписами ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці задовольнити повністю..

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.