Справа № 603/760/16-а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року Справа № 876/5011/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Кушнерика М.П., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Івано- Франківську Департаменту патрульної поліції Національної поліції на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Івано- Франківську Департаменту патрульної поліції Національної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив скасувати постанови серії АР №063216 від 10 грудня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та провадження у справі закрити.

Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2017 року позов задоволено частково. Скасовано постанову інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядового поліції Чорного Романа Богдановича серії АР №063216 від 10 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора інспектора стверджується факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме: зупинки на пішоходному переході, і позивач цього не заперечував, пояснював, що на цьому місці стояв транспортний засіб, і коли він від'їхав, на цьому місці він припаркував свій автомобіль, не помітивши, що це - пішохідний перехід. Крім того, покликається на те, що інспектор патрульної поліції під час складання та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення діяв на підставі, в межах та у спосіб передбачений положеннями КУпАП, Закону України «Про Національну поліцію». Оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.1 ст.122 КУпАП, постанова складена на місці і негайно вручена позивачу, про що свідчить його підпис у постанові про адміністративне правопорушення. Просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду - без змін, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 197 КАС України, суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову - скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 грудня 2016 року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Опель Астра» д.н.з.НОМЕР_2 о 15 год. 31 хв. в м. Івано-Франківську, вул. Дністровська, 45А здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив п. 15.9 г Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

За цим фактом ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП на підставі постанови у справі про адміністративне порушення серії АР №063216 від 10 грудня 2016 року, складеної інспектором роти №2 батальйону УПП у м. Івано-Франківську лейтенантом поліції Чорним Р.Б., згідно з якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем 10 грудня 2016 року о 15 год. 31 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Дністровська, 45А адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП. (п. 15.9 г Правил дорожнього руху), а саме: зупинки на пішохідному переході, а тому оскаржувана постанова по справі про адміністративне порушення підлягає скасуванню. В частині закриття провадження у справі суд відмовив у задоволенні позову, оскільки такими повноваженнями наділений орган, який приймав таку постанову.

Апелянт оскаржує постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2017 року у справі в частині скасування постанови інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядового поліції Чорного Романа Богдановича серії АР №063216 від 10 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступних підстав.

Ст.222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Згідно з ч.2, 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Ст.258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.1 ст.122 КУпАП, постанова складена на місці і негайно вручена позивачу, про що свідчить його підпис у постанові про адміністративне правопорушення, а також оглянутий в суді апеляційної інстанції диск, який долучений до матеріалів справи відповідачем.

Крім того, колегія суддів, вивчивши матеріали справи та оглянувши диск, долучений до матеріалів справи, не вбачає порушень процедури при складенні постанови та при розгляді адмінматеріалів інспектором поліції.

Щодо суті самого порушення позивачем Правил дорожнього руху, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч.1 ст.122 КУпАП передбачає, зокрема, що порушення правил зупинки тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - ОСОБА_1 10 грудня 2016 року, керуючи транспортним засобом «Опель Астра» д.н.з.НОМЕР_2 о 15 год. 31 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Дністровська, 45А здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив п. 15.9 г Правил дорожнього руху.

Згідно із п. 15.9 "г" ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст.251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст.69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оглянутим судом апеляційної інстанції диском стверджується, що у своїх поясненнях, наданих інспектору патрульної поліції, зафіксованих на нагрудному відеореєстраторі поліцейського, позивач не заперечував того факту, що 10 грудня 2016 року він, керуючи транспортним засобом «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1, о 15 год. 31 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Дністровська, 45А здійснив зупинку на пішохідному переході, оскільки не помітив, що припаркував транспортний засіб на пішоходному переході.

Разом з тим, у позовній заяві та у суді першої інстанції позивач покликається на те, що заїхав на платну стоянку, на проїзній частині дороги не має пішоходного переходу, який має бути позначений дорожньою розміткою.

На підтвердження обставин, викладених в адміністративному позові, позивач надав суду ксерокопію паркувального талону №0011342 щодо підтвердження паркування, фотокопії місця паркування, однак колегія суддів відхиляє такі докази, оскільки ксерокопія паркувального талону №0011342 не містить прив'язки до місця паркування та транспортного засобу, особи водія, а фотокопії місця паркування не містять прив'язки до дати, а тому відповідно до вимог ст.70 КАС України такі не є належними і не приймаються судом до уваги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо оцінки проектної документації схеми організації дорожнього руху на вул. Дністровській в м. Івано-Франківську в частині доведення факту правопорушення чи його відсутності, оскільки з такої не вбачається даних, які б беззаперечно підтверджували відповідність або навпаки невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху.

Колегія суддів звертає увагу на те, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, останній не надав, а судом таких обставин не встановлено.

Разом з тим, відповідач згідно з вимогами ст.71 КАС України довів належними доказами, зокрема відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора, про який зазначено у постанові про накладення адміністративного стягнення від 10 грудня 2016 року, правомірність прийнятого ним рішення.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про недоведеність факту вчинення позивачем 10 грудня 2016 року о 15 год. 31 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Дністровська, 45А адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. (п. 15.9 г Правил дорожнього руху), а саме: зупинки на пішохідному переході помилковим, оскільки матеріалами справи стерджується, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому колегія суддів дійшла висновку про те, що його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах санкції статті, відповідач діяв згідно з вимогами законодавства та у межах його повноважень, належних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, позивач не надав, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують висновки суду першої інстанції в цій частині.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи, постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим відповідно до вимог ст.202 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.1, 4 ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Івано- Франківську Департаменту патрульної поліції Національної поліції задовольнити.

Постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2017 року у справі № 603/760/16-а скасувати, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: М.П. Кушнерик

В.В. Ніколін