Справа № 604/266/17
Суддя: Сидорак Г. Б.
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 604/266/17
Провадження № 2-а/604/47/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Сидорак Г.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадженняв сел. Підволочиську справу за адміністративним позовомОСОБА_1 до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду про зобов'язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - представник Позивача) звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 (далі - Позивач) із позовом до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду (далі - Відповідач) про зобов'язання призначення пенсії у разі втрати годувальника у розмірі 70% грошового забезпечення (заробітної плати) померлого годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї з листопада 2015 року. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік Позивача, - ОСОБА_3. Позивач неодноразово зверталася до Відповідача із заявою про призначення їй пенсії у разі втрати годувальника у розмірі 70% грошового забезпечення (заробітної плати) померлого годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на що отримала відповідь від 12 лютого 2016 року про те, що розмір пенсії у разі втрати годувальника становить 537,00х3 (50% від прожиткового мінімуму 1074,00 грн) підвищення дітям війни 66,43 грн. Загальний розмір пенсії з 23 листопада 2015 року становить 1677,43 грн. З огляду на зазначене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання представник Позивача не з'явився, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав.

Представник Відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням справу слухати у їх відсутності. Проти позову заперечив, про що подав письмові заперечення, в яких покликається на наступне. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Пенсія у зв'язку з втратою годувальника відповідно до ст. 37 Закону призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками. Обчислюється така пенсія відповідно до статей 27 та 28 Закону. Відповідно до ст. 55 Закону переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846, передбачає, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії при зверненні особи з відповідною заявою. Згідно п. 5 зазначеного Порядку, днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії. Перерахунок пенсії по втраті годувальника згідно поданої Позивачем заява 23.11.2015 року було проведено. Пенсія призначена згідно чинного законодавства. Крім того, представник Відповідача зазначив, що годувальник ОСОБА_3 згідно документів пенсійної справи №561 працював на підземних роботах у шахті і пенсія йому призначена за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із ч. 4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Як передбачено ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені представниками сторін обставини, суд приходить до переконання, що вони є достатніми для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 17 червня 2013 року Зарубинецькою сільською радою Підволочиського району.

З довідки УПФУ Тернопільської області №694 від 05 травня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 знаходився на обліку Лановецького об'єднаного Управління Пенсійного фонду та отримував пенсію за віком при повному стажі за січень по червень 2013 року у розмірі 2844, 54 грн щомісячно, а всього - 17067 грн 48 коп.

Відповідно до довідки про заробіток (дохід) для обчислення пенсії №37-94 від 22 червня 2015 року, Відокремленого підрозділу «Шахта Великомостівська» Державного підприємства Львіввугілля, заробітна плата, яка враховується при обчислення пенсії, ОСОБА_3 склала 0,24548 грн (нуль грн 25 коп). Довідка видана на підставі особових рахунків 1985-1991 рр.

Позивач ОСОБА_1, - дружина ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2, видане повторно 11 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського РУЮ у Тернопільській області), є пенсіонером із 01 січня 2000 року, що вбачається із посвідчення НОМЕР_3, виданого 30 березня 2000 року Підволочиським Райсобезом Тернопільської області.

Листом №437/02 від 12 лютого 2016 року Управлінням Пенсійного фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області (правонаступником якого є Відповідач) Позивачу роз'яснено, що проведено перерахунок пенсії по втраті годувальника, яка становить 1677,43 грн та пенсія призначена їй згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із положеннями ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як пенсії розуміють щомісячні регулярні пенсійні грошові виплати, які отримують фізичні особи (або члени сім'ї) від держави та спеціальних фондів після досягнення пенсійного віку, в разі інвалідності чи втрати годувальника.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 цього Закону встановлено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками (ст. 37 вказаного Закону).

Згідно пункту 3 частини 1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо перерахунку пенсії по втраті годувальника на підставі Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що Позивач перебувала на утриманні свого чоловіка, вона пенсіонер, тобто є непрацездатною, а тому має право на отримання пенсії по втраті годувальника в зв'язку зі смертю чоловіка, що Відповідачем не оспорювалося.

За вказаним Законом, члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач та її представник покликаються на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказаний Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Представник Позивача також вважає, що є законні підстави для нарахування пенсії в розмірі 70 відсотків Позивачу на підставі Постанови КМУ від 24 вересня 2008 року №862 «Про затвердження Порядку встановлення членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника».

Відповідно до довідки №22-129 від 30.05.2017 року наданої Відокремленим підрозділом «Шахта Великомостівська» Державного підприємства Львіввугілля, ОСОБА_3 працював повний робочий день на шахті «Великомостівська» на різних посадах в період з 1982 до 1991 року.

Право на встановлення доплати до пенсії мають члени сімей (зазначені у ч. 3 ст. 6 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці») шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, яким призначено пенсію у зв'язку із втратою годувальника (п. 2 Порядку встановлення членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника).

Судом не встановлено, а сторонами не надано доказів, які підтверджували б, що смерть ОСОБА_3 настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, натомість, як вбачається з долучених документів, ОСОБА_3 отримував пенсію за віком.

Аналізуючи в сукупності матеріали справи через призму законодавства, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, оскільки ні Позивачем, ні її представником не підтверджено наявність підстав для нарахування пенсії у разі втрати годувальника у розмірі 70% грошового забезпечення (заробітної плати) померлого годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї, а також не спростовано позицію Відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11, 41, 71, 122, 128, 159, 161 - 163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду про зобов'язання вчинення дій, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з часу отримання сторонами копії постанови.

Суддя Г.Б. Сидорак