Справа № 814/2616/16
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

814/2616/16

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

08 червня 2017 року Справа № 814/2616/16

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

про

визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дії щодо розірвання в односторонньому порядку договір про визнання електронних документів від 10.06.2016 № 5, щодо відмови у прийнятті та реєстрації поданих податкових накладних № 2377 від 31.10.2016, № 2441 від 18.11.2016, № 2446 від 22.11.2016, № 2451 від 23.11.2016, № 2478 від 24.11.2016, № 2496 від 25.11.2016, № 2506 від 28.11.2016, № 2460 від 30.11.2016, зобов’язання вчинити дії щодо прийняття та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2377 від 31.10.2016, № 2441 від 18.11.2016, № 2446 від 22.11.2016, ; 2451 від 23.11.2016, № 2478 від 24.11.2016, № 2496 від 25.11.2016, № 2506 від 28.11.2016, № 2460 від 30.11.2016.

Позивач обґрунтовує позов тим, що відповідач всупереч вимог чинного законодавства розірвав договір про визнання електронних документів та протиправно не реєструє податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідач надав заперечення проти позову, просить відмовити у задоволенні позову, оскільки ними правомірно було розірвано договір про визнання електронних документів від 10.06.2016 року.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідно до ч.4,6 ст.128 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив:

10 червня 2016 року позивач та ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області уклали договір № 5 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису як оригіналів ДФС засобами телекомунікаційного зв’язку або електронних носіях як оригіналу, включення платника податків до системи подання податкових документів в електронному вигляді.

11.11.2016 позивач подав в електронній формі засобами телекомунікаційного зв’язку для реєстрації в ЄРПН податкову накладну № 2377 від 31.10.2016, що підтверджується електронною квитанцією № 1 від 11.11.2016, в якій зазначено, що документ не прийнято. При необхідності виправіть документ та відправте його знов. Можливо розірвано договір про визнання електронної звітності.

25.11.2016 позивач здійснив спробу укласти новий договір, на що отримав електронну квитанцію, в якій зазначено, що документ не прийнято, оскільки діє договір про визнання електронних документів від 10.06.2016 № 5.

02.12.2016 року позивач намагався зареєструвати податкові накладні № 2441 від 18.11.2016, № 2446 від 22.11.2016, ; 2451 від 23.11.2016, № 2478 від 24.11.2016, № 2496 від 25.11.2016, № 2506 від 28.11.2016, № 2460 від 30.11.2016, але отримав квитанції № 1 , в яких зазначено, що документ не прийнято, можливо розірвано договір.

Згідно заперечень ДПІ (арк.с.82) фахівцями контролюючого органу з метою вручення запрошення від 07.11.2016 року здійснено вихід за податковою адресою позивача м. Миколаїв, вул.Вінграновська,47 та встановлено відсутність підприємства, про що складено акт від 07.11.2016 року, який разом із запитом направлено до оперативного управління ГУ ДФС у Миколаївській області для встановлення місцезнаходження ТОВ «Укрекспосервіс».

14.12.2016 року оперативне управління ГУ ДФС у Миколаївській області надіслало інформацію на адресу відповідача, що ТОВ «Укрекспосервіс» отримано незаконно сформований податковий кредит, нереальність господарських операцій по придбанню ТМЦ позивачем у підприємств-постачальників, а також за фактом реальності здійснення господарських операцій проводиться досудове розслідування про кримінальному провадженню.

Відповідач зазначає, що робоча група ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва з проведення заходів по запобіганню заподіяння порушень, пов’язаних з використанням особистих електронних ключів, ухвалено рішення щодо призупинення дії договору про визнання електронних документів, укладеного між сторонами (протокол № 21 від 07.11.2016).

Відповідно до п.201.1ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов’язань платник податку зобов’язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (п.201.10 ст.201 ПК України).

Згідно з п.п.7-9, Постанови Кабінету Міністрів України « Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» № 1246 від 29.12.2010 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування.

Причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної;

2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України .

Відповідно до п.3.1, 3.2 договору про визнання електронних документів, укладеного між сторонами, контролюючий орган зобов’язаний: забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляду, та їх комп’ютерну обробку, забезпечити відправлення квитанції на електронну адресу платника податків.

Також розділом 6 договору передбачено випадки, в яких орган ДФС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката(сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Справа неодноразово відкладалась судом для надання відповідачу часу для надання протоколу від 07.11.2016 № 21 та додаткового обґрунтування підстав для розірвання договору. Відповідач додаткових документів на підтвердження правомірності розірвання договору суду не надав, тому справа розглядається на наявними в ній матеріалами.

Договором (розділом 6) передбачені два випадки, за наявності яких орган ДФС має право розірвати Договір в односторонньому порядку: 1) ненадання платником податків нового посиленого сертифіката(сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих, 2) в разі зміни Платником місця реєстрації. Відповідач не надав суду доказів, що у позивача були скасовані ключі або він змінив місце реєстрації.

Посилання представника відповідача на те, що підставою для розірвання договору було не знаходження за місцем реєстрації, не підтверджується матеріалами справи.

Податковою адресою позивача згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є вул. Вінграновського,47, м. Миколаїв. Надіслані на вказану адресу ухвали суду та повістки позивачем отримані.

З огляду на викладене, суд не може погодитися з позицією відповідача щодо не підтвердження місцезнаходження позивача.

За приписами п. 45.2 ст. 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

З чого випливає, що законодавство не вимагає цілодобової присутності директора та працівників за юридичною адресою підприємства. А тому випадкова відсутність будь-кого з працівників підприємства саме в час виходу на місце податківців, не може бути розцінена як відсутність юридичної особи за своїм місцезнаходженням.

У будь-якому випадку суд вважає, що для висновку про відсутність юридичної особи за своїм місцезнаходженням недостатньо лише одного виходу за юридичною адресою. Суд вважає, що ДПІ формально та поверхово дослідила питання знаходження позивача за своєю юридичною адресою, зробила на підставі цього необґрунтовані висновки та протиправно розірвала договір про визнання електронних документів в односторонньому порядку.

Також відповідач не надав суду доказів, що існували підставі для не здійснення реєстрації податкових накладних, з підстав зазначених у п.9 Постанови Кабінету Міністрів України « Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» № 1246 від 29.12.2010.

Крім того, призупинення дії договору взагалі не передбачена ні самім договором, ні типовим договором , затвердженим наказ ДПА України № 233 від 10.04.2008 року.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів суду законність та обґрунтованість своїх дій щодо неприйняття податкових накладних позивача.

У зв’язку з цим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області щодо розірвання в односторонньому порядку з ТОВ "Укрекспосервіс" (код ЄДРПОУ 34437879) Договору про визнання електронних документів від 10.06.2016 № 5.

3. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області щодо відмови у прийнятті та реєстрації поданих ТОВ "Укрекспосервіс" податкових накладних № 2377 від 31.10.2016, № 2441 від 18.11.2016, № 2446 від 22.11.2016, № 2451 від 23.11.2016, № 2478 від 24.11.2016, № 2496 від 25.11.2016, № 2506 від 28.11.2016, № 2460 від 30.11.2016.

4. Зобов'язати Державну податкову інспекцію в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області вчинити дії щодо прийняття та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2377 від 31.10.2016, № 2441 від 18.11.2016, № 2446 від 22.11.2016; 2451 від 23.11.2016, № 2478 від 24.11.2016, № 2496 від 25.11.2016, № 2506 від 28.11.2016, № 2460 від 30.11.2016.

5. Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальність "Укрекспосервіс" судовий у сумі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень), сплачений платіжним дорученням № 167 від 05.12.2016 року, судовий у сумі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень), сплачений платіжним дорученням № 165 від 05.12.2016 року, судовий у сумі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень), сплачений платіжним дорученням № 166 від 05.12.2016 року за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко