Справа № 808/1684/17
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

12 червня 2017 року Справа № 808/1684/17 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Матяш О.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до обласної медико-соціальної комісії №2 про визнання протиправним і скасування рішення обласної МСЕК, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2017 позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Відповідно до ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 цього Кодексу, яка встановлює обовязкові вимоги до позовної заяви.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 106 КАС України, у позовній заяві зазначається імя позивача, поштова адреса, а також номера засобів зв'язку, адреси електронної пошти, якщо такі є.

Виходячи з вищенаведеного, позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, а саме: в позові не зазначено адрес електронної пошти сторін чи про відсутність таких/ відомостей щодо таких адрес.

Згідно з ч.3 ст.106 КАС України, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

За визначенням ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно з пп. 1 п. 3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» №1801-VIII від 21.12.2016, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день подачі позову становить 1600 гривень. Таким чином, станом на дату звернення до суду із даним позовом ставка судового збору за подання немайнового позову фізичною особою складає 640 (1600 : 100 х 40) гривень.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Отже, частини четверта та пята статті 105 КАС України містять формулювання позовних вимог, що може використати позивач, звертаючись до суду про захист прав, свобод чи інтересів, які він вважає порушеними. Перелік позовних вимог не є вичерпним.

Стаття 162 КАС України визначає, які рішення суд може прийняти, вирішуючи такі вимоги. Зокрема, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів... . Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вимагають положення п. 1 ч.2 ст. 162 КАС України, вирішуючи справу, суд повинен визначитися щодо правомірності чи неправомірності оскаржуваного акта, дії чи бездіяльності та встановити правові наслідки протиправності акта. Такими наслідками, згідно з вказаним положенням, є скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. При цьому вимога про визнання рішення протиправним може бути окремим способом захисту порушеного права.

Таким чином, перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору й визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобовязати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою (Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 05.02.2016 «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору»).

Враховуючи вищевикладене, суддя зазначає, що в позовній заяві обєднано дві позовні вимоги немайнового характеру 1) про визнання протиправним та скасування рішення обласної медико-соціальної експертної комісії №2, викладене а акті огляду МСЕК №15 від 26.04.2017, про встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності загального захворювання на строк до 01.05.2018 й 2) про зобовязання обласної МСЕК №2 переглянути своє рішення з урахуванням супутніх хронічних захворювань, крім серцево-судинних, що також в значній мірі прозводять до порушень в роботі систем і функцій організму і значному зниженні працездатності людини, і призначення йому інвалідності згідно з Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009.

Зазначені вимоги є похідними одна від одної (перша позовна вимога є передумовою для застосування способу захисту порушеного права як наслідку протиправності акта, дій чи бездіяльності, про який позивач прохає в другій позовній вимозі), а тому для цілей справляння судового збору ці вимоги належить вважати однією позовною вимогою.

За таких обставин позивач був зобовязаний додати до позову документ про сплату судового збору у розмірі 640 гривень, проте цього зроблено не було.

Між тим позивачем до позову додано заяву про звільнення від сплати судового збору.

Дослідивши зміст позовної заяви та матеріали справи, суддя вважає клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір»).

Судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, понесені ними у зв'язку з розглядом справи та її вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ст.ст.87, 88 КАС України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

З урахуванням наведених норм права єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, що склався на час звернення до суду.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.88 КАС України, ст.8 Закону України «Про судовий збір», повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, та того, що в подальшому її майновий стан може покращитися, що дасть можливість виконати рішення суду про відстрочення сплати судового збору.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Відповідно до ч.1 ст.10 КАС України, усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно з ч.2 ст.10 КАС України, не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Суддя зазначає, що позивачем не додано до позову доказів, що свідчать про відсутність у нього доходів, окрім пенсії (довідки з органу ДФС України про доходи, тощо), а тому матеріали позовної заяви не дають можливості задовольнити вказане клопотання та звільнити позивача від сплати судового збору за подання даного позову.

Окрім того, згідно з п.4. ч. 1 ст. 106 КАС України, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Всупереч вищенаведеній вимозі КАС України, позовна вимога №2 є неконкретною та містить окрім змісту самої вимоги ще й виклад обставин, якими позивач обґрунтовує цю вимогу.

Відповідно до ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху.

Керуючись ст.ст.106, 108 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до обласної медико-соціальної комісії №2 про визнання протиправним і скасування рішення обласної МСЕК, зобовязання вчинити певні дії - залишити без руху, надавши позивачу термін до 19 липня 2017 року (з урахуванням строку на пересилання поштою) для усунення недоліків заяви.

Недоліки можуть бути усунені шляхом надання суду уточненого позову з зазначенням адрес електронної пошти сторін чи то про відсутність таких/відомостей про такі адреси, з уточненою позовною вимогою №2; документу про сплату судового збору у розмірі 640 гривень або клопотання про звільнення від сплати судового збору із належними доказами на підтвердження майнового стану позивача.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у пятиденний строк з дня отримання ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш