Справа № 826/4292/16
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4292/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

08 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача (ГУ Нацполіції в Київській області) Сахнюк І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Атестаційної комісії №5 Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, Атестаційної комісії №5 Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому, з урахуванням заяв про уточнення та збільшення позовних вимог (а.с. 89, 92), просив: визнати протиправним рішення Головного управління Національної поліції в Київській області в частині включення ОСОБА_2 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню; визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області щодо проведення атестування ОСОБА_2; визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання позивача таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність на підставі атестаційного листа позивача від 04 січня 2016 року; визнати наказ відповідача від 17 лютого №77 о/с в частині звільнення позивача з посади інспектора Рокитнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за підпунктом 5 пункту 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) незаконним та скасувати його; зобов'язати відповідача поновити негайно позивача на посаді інспектора Рокитнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 18 лютого 2016 року; зобов'язати Головне управління Національної поліції у Київській області виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 18.02.2016 по час набрання рішенням законної сили.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення (висновок) Атестаційної комісії №5 Головного управління Національної поліції в Київській області, оформлене протоколом від 04 січня 2016 року ОП №15.00000018.304, в частині невідповідності ОСОБА_2 займаній посаді та необхідності звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 17 лютого 2016 року №77 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції. Поновлено ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді інспектора Рокитнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області. Присуджено з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області. Допущено негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді інспектора Рокитнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Також, суд вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області щодо проведення атестації ОСОБА_2.

Додатковою постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 в частині зобов'язання Головного управління Національної поліції в Київській області виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу задоволено частково. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Київській області виплатити позивачеві середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 41 767,26 грн. В іншій частині позовних вимог про зобов'язання Головного управління Національної поліції в Київській області виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу відмовлено.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій скаржник ставить питання про скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року та прийняття нового судового рішення - про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів своєї скарги апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Додаткова постанова сторонами наразі не оскаржена та не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, до суду не з'явилися, хоча були належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перегляд рішення суду першої інстанції здійснюється у межах доводів апеляційної скарги відповідача відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

Судом установлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 07 листопада 2015 року №1 о/с "По особовому складу" ОСОБА_2, призначено інспектором Рокитнянського відділу поліції в порядку переатестування, як такого, що прибув з Головного управління МВС України в Київській області.

04.01.2016 було проведено атестацію позивача, про що складено протокол Атестаційної комісії від 04 січня 2016 року ОП №15.00000018.304.

Відповідно до атестаційного листа, за висновком прямого керівника ОСОБА_2 відповідає займаній посаді.

Проте, згідно з висновком Атестаційної комісії від 04 січня 2016 року, позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

На підставі висновку Атестаційної комісії від 04 січня 2016 року наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 17 лютого 2016 року №77 о/с "По особовому складу" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (М-182544), інспектора Рокитнянського відділу поліції, з 17 лютого 2016 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 (через службову невідповідність) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Позивач, вважаючи свої права порушеними з огляду на протиправність наказу про його звільнення, звернувся до суду.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про Національну поліцію", (набрав чинності 07.11.2015), призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Згідно зі ст. 47 Закону України "Про Національну поліцію" призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Пунктом 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Згідно із п. 10 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Відповідно до п. 12 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до наведеної у цьому пункті схеми співвідношення спеціальних звань.

Як правильно встановив суд, позивача згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 07 листопада 2015 року №1 о/с "По особовому складу" ОСОБА_2, призначено інспектором Рокитнянського відділу поліції в порядку переатестування, як такого, що прибув з Головного управління МВС України в Київській області.

Статтею 58 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

З огляду на відсутність у наказі застережень про тимчасовість призначення позивача . на посаду в поліції, тому доводи скаржника з приводу того, що позивача було призначено виключно до тимчасового штату, судова колегія відхиляє.

Поряд із цим, аналіз наведеного вище пункту 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону дає підстави для висновку про те, що видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

Крім того, згідно із наказом від 07 листопада 2015 року №1 о/с "По особовому складу", позивача було призначено на посаду у поліції в порядку переатестування, водночас, власне процедура "переатестування" колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді, як умови прийняття до служби в поліції, чи продовження подальшої служби в Національній поліції, Законом України "Про Національну поліцію" не передбачена.

Так само, не визначені підстави, порядок та наслідки проведення такої процедури і у нормативно-правових актах, що прийняті на виконання зазначеного Закону.

За правилами ч. 1 та 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наведений перелік підстав атестування поліцейських є вичерпним, прийняття рішення про проведення атестування поліцейських з інших підстав, ніж зазначені у частині 2 ст. 57 Закону, даним законом не передбачено.

При цьому, кожна із цих підстав повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема, атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, має обумовлюватися існуванням реальних підстав до звільнення, як-то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

У своїй постанові від 11 березня 2014 року в справі №21-13а14 Верховний Суд України зазначив, що поняття "службова невідповідність" і звільнення за цією підставою є більш широким і таким, що може охоплювати поняття "звільнення у порядку дисциплінарного стягнення".

Крім того, правові та організаційні засади процедури оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня (атестації) врегульовано Законом України "Про професійний розвиток працівників".

За визначенням ч. 1 ст. 1 цього Закону атестація працівників - процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про професійний розвиток працівників" атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

З матеріалів справи вбачається, що позивача призначено на посаду у поліцію згідно із наказом про призначення від 07.11.2015, атестування було проведено 04.01.2016.

Проте, враховуючи наведені правові норми, колегія суддів зазначає, що атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідачем не доведено існування конкретних підстави для атестування поліцейських, визначених ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію".

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що атестацію позивача було проведено за відсутності для цього визначених законом підстав, тобто незаконно.

Суд першої інстанції звернув увагу на те, що позивач не оскаржує у межах спору відповідні дії відповідача, проте, з огляду на положення частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, яка наділяє суд правом вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача в рамках даного адміністративного спору необхідно вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо проведення атестації ОСОБА_2

Колегія суддів апеляційної інстанції, зважаючи на встановлені у межах спору обставини незаконності проведення атестації позивача, не вбачає правових підстав для визнання такого висновку суду першої інстанції помилковим або таким, що не ґрунтується на вимогах законодавства.

Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постановах від 21.05.2014 та від 01.07.2014 (реєстраційні номери рішень в ЄДРСР - 39088425 та 39891898), який, в силу положень статті 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а також має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, оскільки під час вирішення спору судом установлено незаконність проведення атестування позивача, при цьому єдиною підставою для прийняття наказу про звільнення позивача зі служби в поліції слугував висновок атестаційної комісії, згідно із яким ОСОБА_2 не відповідає займаній посаді, то такий наказ підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позивач - поновленню на посаді.

Крім того, в силу вимог пункту 16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 № 1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно із п.20 Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Відповідно до п. 15 розділу IV Інструкції атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Під час вирішення спору судом встановлено, що всупереч наведеним нормам рішення (висновок) атестаційної комісії щодо невідповідності позивача займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, прийняте без врахування професійних якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, професійної підготовки ОСОБА_2

Згідно з протоколом Атестаційної комісії 04 січня 2016 року ОП №15.00000018.304 за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення комісією прийнято рішення про те, що ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Колегія суддів звертає увагу на те, що такі висновки за змістом у протоколі розкриті не були, будь-яких мотивів комісією не наведено, що не дає суду можливості встановити їх вплив на можливість виконання позивачем своїх службових обов'язків, а відтак, не можуть бути враховані при наданні оцінки правомірності оскаржуваного рішення.

З урахуванням викладеного, з наведених підстав висновок атестаційної комісії є необґрунтованими та не може бути покладений в основу прийняття відповідачем оскаржуваного наказу про звільнення позивача зі служби в поліції.

Водночас, відповідачами не доведено неможливості залишення позивача на службі в поліції та необхідності застосування крайньої міри у вигляді звільнення та порядку дотримання накладання дисциплінарного стягнення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог позивача з огляду на установлену під час вирішення спору протиправність наказу про його звільнення.

Оскільки суд першої інстанції прийняв правильне по суті рішення, висновки, якими воно обґрунтоване, скаржниками не спростовані і дослідження вказаних обставин судом першої інстанції не призвело до неправильного вирішення справи, то колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Атестаційної комісії №5 Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року - без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 12 черня 2017 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.