Справа № 826/11942/16
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя доповідач Губська О.А.
У Х В А Л А

15 червня 2017 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Губська О.А., перевіривши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду із позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10 червня 2016 року №405-1305/Р, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25 000,00 грн., та №406-1305/Р, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 8 333,33 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2017 року позов задоволено повністю.

На вказане судове рішення контролюючим органом подано апеляційну скаргу, у якій скаржник ставить питання про скасування названої постанови місцевого адміністративного суду та прийняття нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши зазначену скаргу, вважаю, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки всупереч ч. 6 ст. 187 КАС України апелянтом не додано документа про сплату судового збору.

Контролюючий орган просить відстрочити йому сплату судового збору посилаючись на свій незадовільний майновий стан у зв'язку з тим, що відповідного фінансування на сплату судового збору не було здійснено.

Вважаю, що у задоволенні зазначеного клопотання слід відмовити.

Посилання скаржника на незадовільний майновий стан не заслуговують на увагу, оскільки пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким серед іншого скасовано встановлені раніше для податкового органу пільги щодо його сплати, Кабінет Міністрів України було зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів.

Слід звернути увагу, що таку ж позицію підтримує Верховний Суд України у своїх ухвалах від 3, 4 травня 2017 року та від 28 квітня 2017 року у справах 2а-18403/11/2670, 826/9308/16, 826/7524/16 відповідно, та ін.

Поряд з цим, Вищий адміністративний суд України у постанові Пленуму від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» акцентував увагу на тому, що якщо бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Так, відстрочення сплати судового збору передбачає перенесення строків його сплати на інший час та не звільняє від такого обов'язку в цілому.

За змістом наведеної процесуальної норми права, підставою для відстрочення сплати судового збору можуть бути випадки, за яких особа має змогу оплатити судовий збір, однак, внаслідок певних обставин, не може зробити це одночасно із поданням заяви або скарги до суду.

При цьому, особа, яка звертається до суду з таким клопотанням має враховувати, що обставини, які вона вказує в обґрунтування підстав для відстрочення сплати судового збору повинні носити тимчасовий характер, а у клопотанні необхідно зазначити про точний або орієнтовний час, коли такі перешкоди відпадуть з наданням відповідних доказів і вказівкою на термін, у який скаржник зможе здійснити оплату судового збору, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Лише у такому випадку суд матиме змогу надати оцінку зазначеним у клопотанні доводам з урахуванням строку, необхідного скаржникові для оплати судового збору.

Враховуючи наведене, не вбачаю підстав для задоволення клопотання скаржника щодо відстрочення сплати судового збору з огляду на необґрунтованість такої вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Положеннями цієї ж статті у редакції на час подання позовної зави передбачено, що за подання фізичною особою до адміністративного суду позову майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет України» мінімальний розмір заробітної плати станом на 1 січня 2016 року встановлено на рівні 1378 грн.

З урахуванням викладеного, сума судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви становила: 1378 х 0,4 = 551,2 (грн.).

При цьому, в контексті вимог податного органу, суд звертає увагу, що позивач виконав свій обов'язок, сплативши збір у належному розмірі (а.с. 3).

Таким чином, за подання апеляційної скарги скаржникові наразі належить сплатити судовий збір у розмірі: 551,2 х 110% = 606,32 (грн.).

Згідно з приписами ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху, а апелянту надається строк для усунення недоліків.

Оскільки подана відповідачем апеляційна скарга не відповідає вимогам ч. 6 ст. 187 КАС України, при цьому вимоги про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованими, вважаю, що її слід залишити без руху та надати скаржникові строк для усунення недоліків.

Недоліки можуть бути усунуті шляхом подання до суду апеляційної інстанції документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 606 грн. 32 коп.

Реквізити для сплати судового збору за подачу апеляційних скарг:

Отримувач коштів: УДКСУ у Печерському р-ні; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897; Банк отримувача - ГУДКCУ у м. Києві; Код банку отримувача (МФО) 820019; Рахунок отримувача 1007; Код класифікації доходів бюджету 22030101.

На підставі наведеного та керуючись статтями 108, 186, 187, 189 КАС України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити Державній податковій інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без руху.

Надати апелянту п'ятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

Роз'яснити скаржникові, що у разі неусунення недоліків у встановлений строк, апеляційна скарга буде повернена особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя О.А. Губська