Справа № 804/8334/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2017 р. Справа № 804/8334/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренко Д.В., при секретарі Гелетій М.Т., розглянувши за участю:
представника відповідачів - Ярославцев В.Р.,
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1,
до відповідача Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки,
про визнання протиправним та скасування розрахунку.
Обставини справи: ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки в Дніпропетровській області та Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів дорогами загального користування №294 від 04.08.2016р. до акту від 04.08.2016р. №0003494 на суму 364,50 євро, платником якого є ОСОБА_1
Позовні вимоги мотивовані незгодою з розрахунком, оскільки при здійсненні перевезень вантажу ніяких порушень допущено не було, а документи на підставі яких проведено розрахунок, як і сам розрахунок, є незаконними, так як складені з порушенням вимог закону і відомості викладені в них, не відповідають дійсності. Крім того, позивач зазначає, що під час проходження зважування співробітники виявили, що ваги не працюють або працюють невірно, у зв'язку з чим транспортний засіб залишився поблизу пункту габаритно-вагового контролю. Через деякий час співробітники поліції повернули всі документи. Жодних документів в присутності водія не складалося, рух транспортного засобу припинений не був, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю містить невірне зазначення типу транспортного та про нереальність зважування свідчить також «розбіг» навантаження на здвоєну вісь. Також позивач посилається на незрозумілість визначення відстані з якої проводився розрахунок.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2017р. залишено без розгляду адміністративний позов в частині позовних вимог до Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області.
Відповідач проти позову заперечив. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, що 04.08.2016р. посадовими особами виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекції, або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, а саме у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-14 «Одеса-Мілітополь-Новоазовськ» км.203+500 проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, що належить позивачу. За результатами проведення зважування складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та Акт №0003494 від 04.08.2016р., квитанція про зважування, на підставі яких здійснено розрахунок №294. Крім того, в запереченнях наведений розрахунок плати пояснення щодо застосованої відстані, згідно даних наведених у товарно-транспортні накладні від 04.08.2016р. №Е277470, а також на відсутність повноважень щодо заборони подальшого руху транспортного засобу.
В судовому засіданні позивач підтримав адміністративний позов та додаткового зазначив, зокрема про відсутність порушень при здійсненні попереднього габаритно-вагового контролю у пересувному пункті габаритно-вагового контролю у Запорізькій області.
З метою з'ясування усіх обставин справи, в судовому засіданні допитаний свідок - водій ОСОБА_4, який надав показання щодо подій, які відбулись 04.08.2016 року. З показань свідка встановлено, що 04.08.2016 року його двічі було зупинено на посту ДАІ. Перша зупинка відбулась за вимогою працівника поліції, водієм були надані всі документи щодо вантажу та його ваги, після нетривалої перевірки, працівником поліції було надано дозвіл на продовження руху водію. Друга зупинка водія відбулась за вимогою працівника Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки. Водієм було сказано, що в нього немає перегрузу вантажу та надані всі необхідні документи. Зі слів водія ОСОБА_4, працівник відповідача не захотів дивитись жодних документів. Вийшла інша людини, якій водієм було передано товарно-транспортні накладні посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль. Проїхавши через ваги, водію було повідомлено, що в нього перегруз та про штраф за дане порушення, проте жодних роздруківок, актів та взагалі ніяких документів при ньому не складалось, його з нічим не ознайомлювали та не просили підписувати. Жодної особистої відмови про підпис документів від водія також не надходило. Він просто забрав надані ним документи для перевірки та поїхав.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідка, суд -
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до п.1 ч.2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Пунктом 7 ч.1 ст.3 КАС України визначено поняття суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України визначено поняття справи адміністративної юрисдикції, - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до положення про Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, затверджене наказом Державної служби України з безпеки на транспорті №146 від 31.03.2016р., Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки є самостійним структурним підрозділом Державної служби з безпеки на транспорті. Основними завданнями управління є зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування та нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
Враховуючи зазначене, відповідач, здійснюючи свої повноваження у спірних відносинах є суб'єктом владних повноважень, спір що виник між сторонами пов'язаний із захистом прав позивача у сфері публічно-правових відносин і є справою адміністративної юрисдикції, його належить розглядати в порядку, встановленому КАС України.
Як вбачається з матеріалів справи,04.08.2016р. о 7 год. 17 хвил. у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» км.203+500 посадовою особою Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль вантажного транспортного засобу, що належить ОСОБА_1 (тягач номерний знак НОМЕР_1, н/причіп номерний знак НОМЕР_2), водій ОСОБА_4, про що в Журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів вчинено запис під 294 (04.08.2016р., 07:17, 0003494).
Також, посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено Акт №000306 від 04.8.2016р. проведення перевірки додержання вимог законодавства при автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, згідно якого, при проведенні перевірки, виявлено порушення - водій здійснював перевезення вантажу з м.Дніпро до м. Миколаєва (молочна продукція), ТТН від 04.08.2016р. №Е277470. Вантажовідправник - ПАТ «Комбінат «Придніпровський), вантажоодержувач - ТОВ «АТБ Маркет». Водій надавав послуги з перевезення вантажів з порушенням відповідних обмежень. Порушено п.22.5 ПДР. Акт підписано посадовими особами, що провели перевірку, а також у графі «пояснення водія про причини порушень» зазначено, що водій з актом ознайомлений, від письмових пояснень та підпису акту відмовився.
Відповідно до розрахунку №294 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 04.08.2016р. №0003494, на нарахована плата за проїзд 364,50 ЄВРО.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
За визначеннями наведеними в статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Також статтею 48 цього Закону встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007р. №879. (далі - Порядок №879).
Пунктом 3 Порядку №879 встановлено, що Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому постановою КМ України №1567 від 08.11.2016р. (далі - Порядок №1567, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
За визначеннями у пункті 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.
Як вже встановлено судом, 04.08.201р. при проведенні габаритно-вагового контролю вантажного транспортного засобу, що належить позивачу, виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.
Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі - Правила №30).
На підставі п.3 Правил №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту відповідно до «Ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та або габаритні параметри яких перевищують нормативи», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 за формулою:
П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К,
де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.
Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.
Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.
У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.
Таким чином, розрахунок здійснено посадовою особою відповідача наступним чином: Рзм - без перевищень; Рнв - допустимий норматив на здвоєну вісь - 16т., фактичні вагові параметри - 17,900 т. Перевищення на вісь склало 1,900 т. У процентному відношенні це складає 17,900 т. - 16т. = 1,900т./16т.*100 = 11,88 % від нормативу. Тож, ставка плати за кожен кілометр відстані складає 0,27 євро; відстань - 450 км. (відповідно до електронної карти «Електрона бізнес-карта», з пункту навантаження м.Дніпро до пункту розвантаження м.Миколаїв, згідно письмових пояснень у запереченнях).
Відповідно до коефіцієнту збільшення плати за проїзд, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру від 10% до 40% - К = 3.
Отже, з огляду на вище зазначене у відповідності до формули розмір плати за проїзд повинен складати: (0+0.27+0)*450*3 = 364,50 євро.
Щодо посилань позивача про несправність ваг, суд зазначає наступне.
Відповідно до Порядку №879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (пункт 13).
Розміщені у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-14 «Одеса-Мілітополь-Новоазовськ» км.203+500 стаціонарні автомобільні ваги пройшли метрологічну атестацію та періодичну повірку, про що зазначено у паспорті стаціонарних автомобільних ваг по осьового зважування та підтверджено свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 26.04.2016р. №75/М.
Згідно статті 3 Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність» до сфери законодавчо регульованої метрології належить, в тому числі, контроль безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів.
За приписами частини 2 статті 8 зазначеного закону, експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.
Таким чином, твердження позивача про несправність ваг та нереальність результатів зваження є необґрунтованими та безпідставними. Також не знайшли свого підтвердження пояснення позивача та показання свідка щодо відсутності порушень, внаслідок відсутності перевищення вагових параметрів при попередньому габаритно-вагового контролю у пересувному пункті габаритно-вагового контролю у Запорізькій області, у зв'язку з ненадання позивачем належних та допустимих доказів здійснення (результатів) такого контролю.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач діяв в межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством, обґрунтовано склав акт за порушення які мали місце та із дотриманням процедури, визначеної законодавством про автомобільний транспорт, а розрахунок плати за проїзд також здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Вступну та резолютивну частину постанови проголошено у судовому засіданні 16.05.2017 року.
У повному обсязі постанову складено 29.05.2017 року.
На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.В. Сидоренко