Справа № 825/653/17
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

825/653/17

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

12 червня 2017 року Чернігів Справа № 825/653/17

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Шевченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Новозаводського відділу Державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Новозаводського відділу Державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зняття арешту.

Представники сторін в судове засідання не з’явилися, від них до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалося.

12.06.2017 від представника Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області до суду надійшла заява про закриття провадження у справі, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення (частина друга статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) суб’єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов’язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб’єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб’єкта. Тобто не відносяться до адміністративної юрисдикції спори з публічно-правових відносин, де відсутній суб’єкт, який наділений публічно-владними повноваженнями, а також з відносин, де такий суб’єкт хоч і є, але він не здійснює владні управлінські функції.

Матеріали справи свідчать, що у відповідачів відсутні виконавчі провадження, в межах яких було накладено арешт на майно, про зняття якого просить позивач, а отже у суду відсутня можливість встановити, чи був ПАТ «Універсал Банк» стороною виконавчого провадження та вирішити спір за правилами статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, слід зауважити, що в даному випадку виконавча служба не зобов’язує позивача вчиняти певні дії, утримуватись від вчинення певних дій, а позивач не просить скасувати рішення відповідачів, навпаки просить зняти арешт з майна, яке він вважає своєю власністю.

Таким чином, має місце спір про захист наявного у позивача права на майно, при вирішенні якого є необхідними перевірка правомірності виникнення такого права та дослідження обставин набуття права власності (інших речових прав) на спірне майно, що свідчить про виключний приватноправовий характер даних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже, законодавством встановлено інший порядок судового провадження по даному спору, оскільки для вирішення питання про зняття арешту з майна необхідно встановити наявність права позивача на визначене майно шляхом дослідження цивільних правовідносин, що розглядаються в порядку статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, а адміністративний суд не наділений повноваженнями давати оцінку таким правовідносинам, в зв’язку з чим такі вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вказана правова позиція узгоджується з пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», пунктом 20 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Зважаючи на викладене, даний спір не є публічно-правовим спором в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При вказаних обставинах, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Роз’яснити позивачу, що він має право звернутися до місцевого загального суду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Новозаводського відділу Державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зняття арешту – закрити.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строк, передбачений статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.О. Непочатих