Справа № 804/7738/16
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2017 рокусправа № 804/7738/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просив визнати протиправними та скасувати: вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.10.2016 № Ф-, щодо сплати недоїмки по ЄСВ в сумі 180 015,65 грн.; рішення від 25.10.2016 № , що сплати штрафу по ЄСВ в сумі 18 341,62 грн.; податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.10.2016 № щодо сплати ПДФО в сумі 145 329,90 грн., з яких за основним зобов'язанням 116 263,92 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 29 065,98 грн.; податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.10.2016 № щодо сплати військового збору в сумі 7 181,25 грн., з яких за основним зобов'язанням 5 745,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 436,25грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що перевіряючими безпідставно не враховано витрати, необхідні для здійснення незалежної професійної діяльності позивача як адвоката, внаслідок чого невірно обраховано зобов'язання, визначені у рішеннях контролюючого органу, що є підставою для скасування цих рішень.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та частково скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві форми «Р» від 25 жовтня 2016 року за № , а саме в частині нарахування ОСОБА_1 податкових зобов'язань по сплаті податку на доходи фізичних осіб за 2013, 2014, 2015 роки на суму 123 463,39 грн. з яких:

- за основним платежем скасовується на суму 98 770,71 грн. (дев'яносто вісім тисяч сімсот сімдесят гривень 71 копійка);

- за штрафними (фінансовими) санкціями скасовується на суму 24 692,68 грн. (двадцять чотири тисячі шістсот дев'яносто дві гривні 68 копійок).

Визнано протиправним та частково скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві форми «Р» від 25 жовтня 2016 року № , а саме в частині нарахування

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4) податкових зобов'язань по сплаті воєнного збору за 2015 рік на суму 6 247,51 грн. (шість тисяч двісті сорок сім гривень 51 копійка) з яких:

- за основним платежем скасовується на суму 4 998,01 грн. (чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто вісім гривень 01 копійка);

- за штрафними (фінансовими) санкціями скасовується на суму 1 249,50 грн. (одна тисяча двісті сорок дев'ять гривень 50 копійок).

Визнано протиправною та частково скасовано вимогу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 07 жовтня 2016 року № Ф-, а саме в частині нарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4) недоїмки по єдиному внеску за 2013, 2014, 2015 роки на суму 152 362,81 грн. (сто п'ятдесят дві тисячі триста шістдесят дві гривні 81 копійка).

Визнано протиправним та частково скасовано рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 25 жовтня 2016 року № , про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску, а саме в частині застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом своєчасно не нарахованого ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4) єдиного внеску за 2013, 2014, 2015 роки, на суму 15 518,56 грн. (п'ятнадцять тисяч п'ятсот вісімнадцять гривень 56 копійок). У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

В частині відмови у задоволенні позову постанова суду першої інстанції не оскаржена.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю прийнятих відповідачем оскаржуваних рішень, які прийняті на підставі встановлених під час перевірки порушень позивачем вимог податкового законодавства.

Позивач у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позові та запереченні на апеляційну скаргу, зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, судом об'єктивно та повно встановлені обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення.

Вказує на те, що відповідач в апеляційній скарзі не навів жодного доводу на спростування висновків суду першої інстанції, отже апеляційна скарга є необґрунтованою та такою,що не підлягає задоволенню

Відповідач належним чином повідомлений про дату, місце і час апеляційного розгляду справи, що підтверджено рекомендованим поштовим повідомленням про вручення судової повістки, у судове засідання не прибув, причини неприбуття суду не повідомлені.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що самозайнята особа ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю від 13.09.2011 року № 2358, видане Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області та Рішення про видачу свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю № 8 від 13.09.2011 року.

На обліку в ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві перебуває з 14.04.2014 року № 5152.

Місцезнаходження (місце реєстрації) самозайнятої особи - 01030, АДРЕСА_1, фактичне місце здійснення діяльності: 01030, АДРЕСА_1.

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку платника податків, який провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 з питань повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи з фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року.

За результатами перевірки складено акт № 1414/13-06/НОМЕР_4 від 07.10.2016 року, яким встановлено наступні порушення:

- п. 178,2, п. 178.3 ст. 178, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України - заниження суми чистого оподаткованого доходу на загальну суму 676 500,00 грн., у тому числі за 2014 рік у сумі 293 500,00 грн. та за 2015 рік у сумі 383 000,00 грн., у зв'язку з чим донараховано ПДФО на загальну суму 116 263,92 грн., у тому числі за 2014 рік у сумі 46 971,84 грн. та за 2015 рік у сумі 69 292,08 грн.;

- абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 11 ст. 8, п. 2 ст. 9, пп. 1 п. 2 ст. 6, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - не нарахування та несплата до бюджету ЄСВ на загальну суму 181 015,65 грн., у т.ч. за 2013 рік - 4 800,75 грн., 2014 рік - 86 219,76 грн., 2015 рік - 89 995,14 грн.;

- п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України - не нарахування та несплата до бюджету військового збору за 2015 рік в сумі 5 745,00 грн.

На підставі акта перевірки № 1414/13-06/НОМЕР_4 від 07.10.2016 Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято наступні рішення:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.10.2016 № Ф-, щодо сплати недоїмки по єдиному внеску в сумі 180 015,65 грн.;

- рішення від 25.10.2016 № , щодо сплати штрафу по єдиному внеску в сумі 18 341,62 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.10.2016 № , щодо сплати податку на доходи фізичних осіб в сумі 145 329,90 грн., з яких за основним зобов'язанням донараховано 116 263,92 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями - 29 065,98 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.10.2016 № , щодо сплати військового збору в сумі 7 181,25 грн., з яких за основним зобов'язанням донараховано 5 745,00 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 436,25 грн.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Згідно з підпунктом 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу Україну визначено, що базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 178.3 статті 178 ПКУ оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

Згідно з пунктом 178.4 статті 178 ПКУ фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають податкову декларацію за результатами звітного року відповідно до цього розділу у строки, передбачені для платників податку на доходи фізичних осіб.

Фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності.

Форма такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді. (частина 178.6 статті 178 ПКУ)

Відповідно до пункту 178.7 статті 178 ПКУ остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в податковій декларації.

Відповідно до пункту 44.1. статті 44 ПК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до узагальнюючої податкової консультації щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (приватних нотаріусів, адвокатів), затвердженої наказом ДПС України від 24.12.2012 року за № 1185, до витрат адвоката можуть бути віднесені, зокрема: орендна плата за користування приміщенням, яке є робочим місцем адвоката, у тому числі його поточний ремонт, обладнання пандусу для під'їзду інвалідів; технічне забезпечення діяльності робочого місця адвоката та його обслуговування (охоронна та пожежна сигналізація, вогнестійкий сейф, інформаційна вивіска, металеві двері або металеві ролети); обслуговування технічного обладнання (комп'ютери, у тому числі їх програмне забезпечення, принтери, сканер, ксерокс, факс, телефон тощо); витрати на виготовлення печаток та штампів, а також їх заміну; сплата щорічних внесків адвокатів на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування; відкриття рахунків у банках та їх розрахунково-касове обслуговування (депозитні рахунки); оплата праці та обов'язкові нарахування на фонд оплати праці помічників, секретарів, стажистів (найманих працівників); проходження підвищення кваліфікації адвокатом; участь у короткотермінових семінарах, симпозіумах, науково-практичних конференціях; удосконалення професійної майстерності. Придбання та передплата юридичної літератури (книг, журналів, дисків, програм тощо); витрати на збирання доказів, отримання висновків спеціалістів (експертів) відповідно до умов договору про надання правової допомоги; витрати на користування електронною базою законодавства; витрати на підключення та користування мережею Інтернет; виготовлення бланків (у тому числі ордерів) із зазначенням прізвища, імені та по батькові адвоката, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; придбання канцелярського приладдя; сплата адвокатами внесків до Пенсійного фонду України, у тому числі на користь найманих працівників, та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування; програмне забезпечення; поштові та кур'єрські послуги, необхідні для виконання адвокатської діяльності; витрати на послуги телекомунікаційного зв'язку, електронні цифрові підписи для ведення бухгалтерського та податкового обліку та для подання податкової звітності, звітності до органів статистики, Пенсійного Фонду України, інших фондів загальнообов'язкового державного страхування.

Відповідно до змісту акта перевірки про проведенні перевірки не досліджувались первинні документи позивача, оскільки, як зазначено в акті перевірки, позивач не надав на перевірку документів пов'язаних з адвокатською діяльністю.

Відповідно до пункту 85.8 статті 85 ПКУ посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Пунктом 44.6. статті 44 ПК України передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Пунктами 85.2, 85.4 статті 85 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки. При проведенні перевірок посадові особи органу державної податкової служби мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов'язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Порядок надання платниками податків документів до перевірки, визначено статтею 85 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 85.4 якої при проведенні перевірок посадові особи органу державної податкової служби мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов'язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; посадова (службова) особа органу державної податкової служби, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки; такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (пункт 85.8 статті 85 Податкового кодексу України).

Пунктом 85.6 Податкового кодексу України встановлено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати; зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою органу державної податкової служби та платником податків або його законним представником; у разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

За таких обставин, за відсутності в розпорядженні податкового органу документів, що стосуються предмету документальної перевірки, останній вправі звернутися до платника податків із запитом про надання належним чином завірених копій документів. У разі відмови платника податків надати копії документів для перевірки посадова (службова) особа органу державної податкової служби зобов'язана скласти акт про відмову у наданні документів із зазначенням переліку документів, що були витребувані, але не надані.

Таким чином, саме запит про надання копій документів та акт про відмову у наданні документів є належними доказами того, що посадові особи платника податків були повідомлені про необхідність надання до перевірки певних документів та не надали їх.

З наведеного випливає, що податковий орган вправі зазначити в акті перевірки про ненадання платником документів лише у випадку ознайомлення платника податків з переліком документів, які необхідно надати та за умови документального підтвердження факту невиконання платником податків обов'язку щодо їх надання.

Відповідачем не надано доказів, що при проведенні перевірки спрямовувався запит позивачу про надання документів.

Висновки суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень податкового органу у відповідних частинах, ґрунтуються на аналізі досліджених судом обставин, викладених в акті перевірки та доказів наданих позивачем.

Право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не обмежено поданням виключно тих доказів, що надавалися ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та подавати докази на підтвердження таких заперечень, надається платникові податків як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Обов'язок суду оцінити вiдповiднi докази за правилами статтi 86 Кодексу адмiнiстративного судочинства України є однiєю з гарантiй установлення об'єктивної iстини у справi та прийняття правильного рiшення у вiдповiдностi з вимогами статтi 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що перевіркою самозайнятої особи - адвоката ОСОБА_1 податковим органом встановлено, що його чистий оподатковуваний дохід за 2014 рік складає 293 500,00 грн. у зв'язку з цим, сума не сплаченого податку на доходи фізичних осіб - 46 971,84 грн.

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата).

Судом встановлено, що протягом 2014 року адвокат ОСОБА_1 отримував дохід у загальному розмірі 293 500,00 грн., а саме:

- травень - 13 000,00 грн.;

- липень - 240 000,00 грн.;

- серпень - 8 000,00 грн.;

- вересень - 8 000,00 грн.;

- жовтень - 8 500,00 грн.;

- листопад - 8 000,00 грн.;

- грудень - 8 000,00 грн.

Дослідженням доказів наданих позивачем встановлено, що витрати адвоката ОСОБА_1 протягом 2014 року становлять 239 967,78 грн., які складаються з витрат щодо оплати поточного ремонту, комунальних платежів, адвокатських внесків та іншого:

- лютий - 2 380,00 грн.;

- березень - 21 463,08 грн.;

- квітень - 1 487,70 грн.;

- травень - 11 140,8грн.;

- червень - 97,42 грн.;

- липень - 42 533,78 грн.;

- вересень - 158 735,00 грн.;

- жовтень - 2 130,00 грн.

Загальний річний оподатковуваний дохід позивача як адвоката за 2014 рік складає:

293 500,00 грн. - 239 967,78 грн. = 53 532,22 грн.

Сума податку на доходи самозайнятої особи адвоката ОСОБА_1 за 2014 рік повинна складати:

53 532,22 грн. * 0,15 (15 %) = 8 029,83 грн.

Відповідно до акта перевірки чистий оподатковуваний дохід позивача за 2015 рік складає 383 000,00 грн. у зв'язку з цим, сума не сплаченого податку на доходи фізичних осіб становить 69 292,08 грн.

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Судом встановлено, що протягом 2015 року адвокат ОСОБА_1 отримав дохід у загальному розмірі 333 000,00 грн., а саме:

- січень - 8 000,00 грн.;

- грудень - 325 000,00 грн.

Вказаний дохід адвокат отримав від контрагентів за надані юридичні послуги, це також відображено в акті перевірки від 07.10.2016 року. Проте, відповідачем не обґрунтовано в акті додаткові 50 000,00 грн. доходу у 2015 році, які податковим органом донараховано позивачу.

Враховуючи відсутність документального підтвердження отримання адвокатом ОСОБА_1 у 2015 році доходу у розмірі 383 000,00 грн., суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дохід позивача за 2015 рік складав 333 000,00 грн., що підтверджено наданими позивачем доказами.

Судом встановлено, що сплата витрат адвокатом ОСОБА_1 протягом 2015 року становить 283 200,66 грн., що включає витрати щодо оплати поточного ремонту, комунальних платежів, адвокатських внесків та інш.:

- січень - 8 000,00 грн.;

- лютий - 2 380,00 грн.;

- квітень - 16 699,00 грн.;

- жовтень - 26 200,69 грн.;

- листопад - 772,36 грн.;

- грудень - 230 099,00 грн.

Загальний річний оподатковуваний дохід позивача пов'язаного з адвокатською діяльністю за 2015 рік складає:

333 000,00 грн. - 283 200,66 грн. = 49 799,34 грн.

Сума податку на доходи адвоката ОСОБА_1 за 2015 рік повинна складати:

49 799,34 грн. * 0,18 (18 %) = 8 963,88 грн.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, штрафна санкція по податку на доходи самозайнятої особи адвоката ОСОБА_1 за 2013-2015 роки повинна складати: 17 493,21 грн. (499,50 грн. + 8 029,83 грн. + 8 963,88 грн.) * 0,25 (25 %) = 4 373,30 грн.

Суд дійшов висновку, що самозайнятій особі - адвокату ОСОБА_1 належить до сплати податку на доходи фізичних осіб з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій за період 2013-2015 роки: 17 493,21 грн. (499,50 грн. + 8 029,83 грн. + 8 963,88 грн.) + 4 373,30 грн. = 21 866,51 грн.

На підставі викладеного, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві форми «Р» від 25.10.2016 року № , підлягає частковому скасуванню на суму 123 463,39 грн., з яких: за основним платежем скасовується на суму 98 770,71 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями скасовується на суму 24 692,68 грн.

Перевіркою встановлено, що чистий оподатковуваний дохід позивача за 2015 рік складає 383 000,00 грн., сума несплаченого до бюджету військового збору за 2015 рік складає 5 745,00 грн.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» від 31.07.2014 року № 1621-VII, підрозділ 10 розділу ХХ Перехідних положень Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями доповнено пунктом 16-1, яким тимчасово, до 1 січня 2015 року, встановлено військовий збір.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01.01.2015, оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України (пункт 16-1 підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України).

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Податкового кодексу України (підпункт 1.1 пункт 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України), а саме: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу України (підпункт 1.2 пункт 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування.

Враховуючи що загальний річний оподатковуваний дохід самозайнятої особи адвоката ОСОБА_1 за 2015 рік дорівнює 49 799,34 грн., сума належного до сплати свійського збору складає: 49 799,34 грн. * 0,015 (1,5 %) = 746,99 грн.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Оскільки позивач своєчасно не сплатив суму військового збору за 2015 рік, штрафна санкція складає: 746,99 грн. * 0,25 (25 %) = 186,75 грн.

Розмір військового збору з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій за 2015 рік становить: 746,99 грн. + 186,75 грн. = 933,74 грн.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві форми «Р» від 25.10.2016 № щодо сплати військового збору підлягає частковому скасуванню на суму 6 247,51 грн., з яких: за основним платежем скасовується на суму 4 998,01 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями скасовується на суму 1 249,50 грн.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно із частиною 2 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

Судом встановлено, що у період 2013, 2014 та 2015 років розмір єдиного внеску складав 34,7 % визначеної пунктами 2 та 3 частини 1 статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (ч. 11 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених пункті 5 частини 1 статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до навчених норм особи, які провадять незалежну професійну адвокатську діяльність зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік за ставкою 34,7 % від суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, не менше за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). Також суд приходить до висновку, що за місяць, у якому не отримано дохід (прибуток) єдиний внесок може не нараховуватись.

Відповідно до акта перевірки від 07.10.2016 за 2013 рік сума чистого доходу самозайнятої особи ОСОБА_1 за рік складає 3 330,00 грн., у зв'язку з чим, сума чистого доходу самозайнятої особи - адвоката ОСОБА_1 за кожен місяць складає 277,50 грн. (3 330,00 грн. / 12 місяців).

Судом встановлено, що 2013 році мінімальна сума доходу, на який нараховувався єдиний внесок з січня по листопад складала 1 147,00 грн., у грудні - 1 218,00 грн., у зв'язку з чим мінімальна сума до сплати єдиного внеску з січня по листопад становила 398,01 грн., у грудні - 422,65 грн.

В акті перевірки вказано, що оскільки сума чистого доходу самозайнятої особи - адвоката ОСОБА_1 за кожен місяць у 2013 році складає 277,50 грн., то сума доходу на який нараховується єдиний внесок у 2013 році складає з січня по листопад - 1 147,00 грн., а у грудні - 1 218,00 грн., у зв'язку з чим, сума нарахованого єдиного внеску з січня по листопад - 398,01 грн., а у грудні - 422,65 грн.

На підставі досліджених судом доказів встановлено, що у 2013 році самозайнята особа - адвокат ОСОБА_1 отримав чистий дохід (прибуток), що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та є об'єктом оподаткування єдиним внеском, лише у грудні у розмірі 3 330,00 грн.

З огляду на викладене, сума єдиного внеску самозайнятої особи - адвоката ОСОБА_1, що підлягає сплаті за 2013 рік складає: 3 330,00 грн. * 0,347 (34,7 %) = 1 155,51 грн.

Відповідно до акта перевірки за 2014 рік сума чистого доходу самозайнятої особи - адвоката ОСОБА_1 за рік складає 293 500,00 грн., у зв'язку з чим, сума чистого доходу самозайнятої особи ОСОБА_1 з січня по серпень складає 24 458,33 грн., а з вересня по грудень - 24 458,34 грн. (293 500,00 грн. / 12 місяців).

Судом встановлено, що 2014 році мінімальна сума доходу, на який нараховувався єдиний внесок складала 1 218,00 грн., у зв'язку з чим мінімальна сума до сплати єдиного внеску становила 422,65 грн., а максимальна сума доходу, на який нараховувався єдиний внесок складала 20 706,00 грн., у зв'язку з чим максимальна сума до сплати єдиного внеску становила 7 184,98 грн.

Відповідно до висновку акта перевірки оскільки сума чистого доходу самозайнятої особи - адвоката ОСОБА_1 з січня по серпень 2014 року складає 24 458,33 грн., а з вересня по грудень 2014 року - 24 458,34 грн., то сума доходу на який нараховується єдиний внесок у 2014 році складає за кожен місяць - 20 706,00 грн., у зв'язку з чим, сума нарахованого єдиного внеску за кожен місяць 2014 року - 7 184,98 грн.

На підставі досліджених судом доказів встановлено, що у 2014 році сумою доходу на який нараховується єдиний внесок були наступні показники: травень - 1 859,20 грн.; липень - 20 706,00 грн.; серпень - 8 000,00 грн.; жовтень - 6 370,00 грн.; листопад - 8 000,00 грн.; грудень - 8 000,00 грн.

Отже, сумою єдиного внеску самозайнятої особи - адвоката ОСОБА_1 у 2014 році, яка належить до сплати є:

- травень - 1 859,20 грн. * 0,347 (34,7 %) = 645,14 грн.;

- липень - 20 706,00 грн. * 0,347 (34,7 %) = 7 184,98 грн.;

- серпень - 8 000,00 грн. * 0,347 (34,7 %) = 2 776,00 грн.;

- жовтень - 6 370,00 грн. * 0,347 (34,7 %) = 2 210,39 грн.;

- листопад - 8 000,00 грн. * 0,347 (34,7 %) = 2 776,00 грн.;

- грудень - 8 000,00 грн. * 0,347 (34,7 %) = 2 776,00 грн.

У січні, лютому, березні, квітні, червні, вересні 2014 року самозайнята особа - адвокат ОСОБА_1 доходу (прибутку) не мав, у зв'язку з чим єдиний внесок за дані місяці не нараховується.

З огляду на викладене, загальна сума єдиного внеску самозайнятої особи - адвоката ОСОБА_1, яка належить до сплати за 2014 рік складає: 645,14 грн. + 7 184,98 грн. + 2 776,00 грн. + 2 210,39 грн. + 2 776,00 грн. + 2 776,00 грн. = 18 368,51 грн.

В акті перевірки податковим органом зроблено висновок, що за 2015 рік сума чистого доходу самозайнятої особи - адвоката ОСОБА_1 за рік складає 383 000,00 грн., сума чистого доходу за кожен місяць складає 31 916,67 грн. (383 000,00 грн. / 12 місяців).

Судом встановлено, що 2015 році мінімальна сума доходу, на який нараховувався єдиний внесок з січня по серпень складала 1 218,00 грн., з вересня по грудень - 1 378,00 грн., у зв'язку з чим мінімальна сума до сплати єдиного внеску з січня по серпень становила - 422,65 грн., з вересня по грудень - 478,17 грн., а максимальна сума доходу, на який нараховувався єдиний внесок з січня по серпень складала 20 706,00 грн., з вересня по грудень - 23 426,00 грн., зв'язку з чим максимальна сума до сплати єдиного внеску з січня по серпень становила 7 184,98 грн., з вересня по грудень - 8 128,82 грн.

Відповідно до висновків акта перевірки, оскільки сума чистого доходу самозайнятої особи- адвоката ОСОБА_1 за кожен місяць 2015 року складає 31 916,67 грн., то сума доходу на який нараховується єдиний внесок у 2015 році складає з січня по серпень - 20 706,00 грн., з вересня по грудень - 23 426,00 грн., у зв'язку з чим, сума нарахованого єдиного внеску з січня по серпень 2015 року становить 7 184,98 грн., з вересня по грудень 2015 року - 8 128,82 грн.

Судом встановлено, що у 2015 році сумою доходу на який нараховується єдиний внесок були наступні показники: грудень - 23 426,00 грн.

Отже, сумою єдиного внеску самозайнятої особи - адвоката ОСОБА_1 у 2015 році, яка належить до сплати є: грудень - 23 426,00 грн. * 0,347 (34,7 %) = 8 128,82 грн.

У період з січня по листопад 2015 року самозайнята особа - адвокат ОСОБА_1 доходу (прибутку) не мав, у зв'язку з чим єдиний внесок за дані місяці не нараховується.

З огляду на викладене, загальна сума єдиного внеску самозайнятої особи - адвоката ОСОБА_1, яка належить до сплати за 2015 рік складає 8 128,82 грн.

Суд дійшов висновку, що самозайнятій особі - адвокату ОСОБА_1 належить до сплати єдиного внеску за період 2013-2015 років: 1 155,51 грн. + 18 368,51 грн. + 8 128,82 грн. = 27 652,84 грн.

На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимога Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 07.10.2016 № Ф-, щодо сплати недоїмки по єдиному внеску, підлягає частковому скасуванню на суму 152 362,81 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (тобто для правовідносин щодо нарахування єдиного внеску за 2013 та 2014 року), за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Згідно пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (тобто для правовідносин щодо нарахування єдиного внеску за 2015 рік), за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

З огляду на викладене, штрафна санкція за донарахування єдиного внеску за 2013 рік повинна складати: 1 155,51 грн. * 0,05 (5%) * 3 (три звітні періоди) = 173,33 грн.

Штрафна санкція за донарахування єдиного внеску за 2014 рік повинна складати: 18 368,51 грн. * 0,05 (5%) * 2 (два звітні періоди) = 1 836,85 грн.

Штрафна санкція за донарахування єдиного внеску за 2015 рік повинна складати: 8 128,82 грн. * 0,1 (10 %) * 1 (один звітний період) = 812,88 грн.

Загальна штрафна санкція за донарахування фіскальним органом єдиного внеску за 2013, 2014 та 2015 роки становить:173,33 грн. + 1 836,85 грн. + 812,88 грн. = 2 823,06 грн.

Таким чином, рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 25.10.2016 № , про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску, підлягає частковому скасуванню на суму 15 518,56 грн.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази, враховуючи норми законодавства, що регулюють спіні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1ч.1 ст. 198, ст. 200, ст.ст.205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року у справі №804/7738/16 - без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко