Справа № 2-а-9942/11
Суддя: Марко Я. Р.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-9942/11
Провадження № 6-а/336/113/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Марко Я.Р., при секретарі Палубінській К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду подання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 22.07.2011 року винесеного Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по справі № 2-а-9942/11,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2011 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії задоволено частково та визнано незаконною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо непризначення, ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням різниці, яка була виплачена, за період з 25 грудня 2010 року до змін в законодавстві або зміни соціального статусу особи, та забезпечити її виплату з урахуванням сум, отриманих за вказаний період.

07.06.2017 року відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області звернувся до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання судового рішення за змістом якого просить суд змінити спосіб і порядок подальшого виконання виконавчого документа № 2а-9942/11 виданого 02.03.2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя з зобовязання управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районні м. Запоріжжя на стягнення з останнього на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням різниці, яка була виплачена, за період з 25.12.2010 року до змін в законодавстві або зміни соціального статусу особи та забезпечити її виплату з урахуванням сум, отриманих за вказаний період в розмірі 1229, 60 грн.

Подання обґрунтовується тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження ВП № 53239353 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-9942/11, виданого 02.03.2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя на виконання постанови суду від 22.07.2011 року.

Згідно заяви боржника від 27.01.2017 року за вих. № 1412/11, ОСОБА_1, було проведено перерахунок пенсії за вищевказаним виконавчим документом, в результаті нараховано 1229, 60 грн.

Посилаючись на норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та у звязку з тим, що резолютивна частина вказаного виконавчого листа містить необхідність виконати дії зобовязального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувача, державний виконавець не має можливості арештувати відповідний реєстраційний рахунок управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі в органі Держказначейства із подальшим списанням коштів і погашення заборгованості перед стягувачем, просив подання задовольнити.

У судове засідання представник заявника не зявився, в заяві просив розглядати справу без його участі.

Стягувач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання.

Представник боржника в судове засідання не зявився, про день, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив, пояснень або заперечень не надіслав.

Неявка осіб, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду подання, не перешкоджає його розглядові у відповідності до вимог частини 2 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи № 2а-9942/11, подання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 22.07.2011 року винесеного Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по справі № 2-а-9942/11, суд приходить до переконання, що зазначене подання не підлягає задоволенню в звязку з наступним.

Згідно з частинами 1, 2 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення. За наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця, приватного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови.

Суд у виняткових випадках може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити в даному питанні, не змінюючи при цьому його змісту.

Суд зазначає, що приписи статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, яке було ухвалене судом у справі, а саме резолютивної частини постанови, яка містить висновки суду по суті позовних вимог. Отже, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний при вирішенні справи.

На думку суду, викладені у поданні обставини не обґрунтовують доцільність та необхідність зміни способу та порядку виконання рішення суду, крім того, в разі задоволення його вимог фактично буде змінено по суті зміст резолютивної частини постанови сулу, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права, а тому суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення подання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 105, 162, 158, 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 22.07.2011 року винесеного Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по справі № 2-а-9942/11 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Я.Р.Марко