Справа № 826/17655/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 червня 2017 року письмове провадження № 826/17655/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомДержавної фінансової інспекції в місті Києві
до проКиївського зоологічного парку загальнодержавного значення стягнення заборгованості,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Державна фінансова інспекція в місті Києві (далі по тексту - позивач) звернулась з позовом до Київського зоологічного парку загальнодержавного значення (далі по тексту - відповідач) з урахуванням уточнених позовних вимог про:

- зобов'язання відповідача провести претензійно-позовну роботу на суму 319 613,60грн.;

- зобов'язання відповідача провести претензійно-позовну роботу з підрядними організаціями ПП «Зообуд» на суму 145 038,00грн. та ПП «Алектор-Буд» на суму 29 978,00грн.;

- зобов'язання відповідача провести претензійно-позовну роботу на суму 24 145,90грн.;

- зобов'язання відповідача провести претензійно-позовну роботу на суму 17 731,88грн.;

- зобов'язання відповідача провести претензійно-позовну роботу з Філією «Служба замовника Київського зоологічного парку» на суму 14 940,00грн.;

- зобов'язання відповідача провести претензійно-позовну роботу з підрядною організацією ТОВ «Максимус Констракшн» на суму 10 906,09грн.;

- зобов'язання відповідача провести претензійно-позовну роботу з ФОП ОСОБА_1 на суму 4 420,00грн.;

- стягнення з відповідача в дохід відповідного бюджету 54 154,58грн.;

- зобов'язання відповідача зменшити по бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість мешканців будинку за послуги з газопостачання, водопостачання та водовідведення на загальну суму 14 819,72грн.;

- зобов'язання відповідача привести у відповідність до чинного законодавства використання комунального майна, визначити розмір збитків та забезпечити їх стягнення у встановленому порядку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час ревізії відповідача, позивачем було виявлено ряд порушень, які останній виконані не в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Державною фінансовою інспекцією в місті Києві відповідно до п. 1.3.5.3 Плану контрольно-ревізійної роботи на І квартал 2015 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Київського зоологічного парку загальнодержавного значення, за період з 01.10.2013р. по 01.01.2015р., за результатами якої 16.03.2015р. складено Акт ревізії №10-30/444.

30 березня 2015 року Державною фінансовою інспекцією в місті Києві складено вимогу №26-10-14-14/3134 (далі по тексту - вимога).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, проведеною ревізією фінансово-господарської діяльності Київського зоологічного парку загальнодержавного значення, встановлено численні порушення фінансового законодавства що призвели до завдання фінансових збитків відповідачу та державному бюджету України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-XII "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 2939-XII) головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

За змістом пунктів 1, 7, 10 статті 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зі змісту Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року N 499/2011, ДФІ, відповідно до покладених на неї завдань, а також через підпорядковані територіальні органи, має право, зокрема, звертатись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави з позовом про стягнення таких збитків, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому є обов'язковою до виконання.

Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

З наведеного вбачається наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути кошти на відшкодування виявлених в ході перевірки збитків.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю про стягнення таких збитків, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року, 13 травня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-89а14) та від 28 жовтня 2014 року справа № 21-462а14.

У справі, яка розглядається, Держфінінспекція в місті Києві пред'явила вимоги, зокрема про зобов'язання проведення претензійно - позовної роботи; зобов'язання зменшити по бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість та привести у відповідність до чинного законодавства використання комунального майна, визначити розмір збитків та забезпечити їх стягнення у встановленому порядку.

При цьому, як було з'ясовано судом, дані вимоги вказують на виявлені збитки та їх розмір.

З огляду на те, що такі збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає такий позов, а не шляхом заявлення позову до підконтрольної установи про зобов'язання провести претензійно-позовну, зобов'язання зменшити по бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість та привести у відповідність до чинного законодавства використання комунального майна, визначити розмір збитків та забезпечити їх стягнення у встановленому порядку.

Враховуючи викладене, позивачем обраний невірний спосіб захисту порушеного права, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в зазначеній частині.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача в дохід відповідного бюджету 54 154,58 грн., суд зазначає наступне.

Як вбачається з акту ревізії, між відповідачем та ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4 були укладені договори на отримання доступу до мережі електропостачання від 01.03.2008р. №30/03-08 та від 01.08.2010р. №027/08-10.

У той же час, як зазначено в акті ревізії, відповідачем не були надані до перевірки вищевказані договори.

Як вбачається з копії договору від 01.03.2008р. №30/03-08 укладеного між відповідачем та ФОП ОСОБА_3, який міститься в матеріалах справи, відповідач надає, а ФОП ОСОБА_3 отримує доступ до мережі електропостачання Київського зоологічного парку для живлення електроприладів (кількість і потужність електроприладів визначено у додатку) ФОП ОСОБА_3 у строкове платне користування.

Вказаний договір діє до 31.12.2008р. (п. 8.1 Договору).

У той же час, відповідачем до матеріалів адміністративної справи не було надано копії договорів на отримання доступу до мережі електропостачання, які укладені з ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4 та договору про продовження терміну дії договору від 01.03.2008р. №30/03-08, укладеного з ФОП ОСОБА_3

В період з 01.10.2013р. по 01.08.2014р. сплата за споживчу електроенергію здійснювалась власниками МАФів ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4 згідно актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) у відповідності до показників лічильників за встановленими ПАТ «Київенерго» тарифами. Згідно наданих до ревізії актів здачі - прийняття робіт, зняття показників лічильників проводилось відповідачем щомісячно, показники фіксувались у відомості.

З серпня 2014 року відповідачем не виставлялися рахунки-фактури підприємцям на відшкодування вартості електричної енергії, у зв'язку з тим, як пояснив представник відповідача, з вказаними ФОП були укладені Договори на компенсацію витрат, пов'язаних з використанням електричних мереж.

Так, згідно наданого до матеріалів справи Договору на компенсацію витрат, пов'язаних з використанням електричних мереж, який укладено з ФОП ОСОБА_2 від 01.12.2014р. №239/1, відповідач надає ФОП ОСОБА_2 можливість підключення до точок електроживлення та надає електроенергію через власні мережі; ФОП ОСОБА_2 компенсує відповідачу витрати, пов'язані з оплатою Зоопарком рахунків, які виставляються ПАТ «Київенерго» за електроенергію, яка споживається ФОП ОСОБА_2; ФОП ОСОБА_2 зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі відшкодувати Зоопарку вартість фактично спожитої електричної енергії за державними тарифами згідно показників лічильників електричного струму та актів виконаних робіт (п. 1 Договору).

Договорів на компенсацію витрат, пов'язаних з використанням електричних мереж, укладених з ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3, представником відповідача до матеріалів справи надано не було.

У той же час, як вбачається з письмових пояснень провідного бухгалтера ОСОБА_5, якою виписувались акти здачі-прийняття робіт та рахунки - фактури, керівництвом Київського зоопарку було прийнято рішення, що сплата за використану електроенергію буде здійснюватись підприємцями шляхом перерахування ними благодійних внесків. Рахунки виставлялися відповідно до показників лічильників, дані до бухгалтерії надавались завідуючим сектором електрогосподарства ОСОБА_6 Щомісячно з підприємцями проводилась звірка за використану електроенергію.

За надані послуги з постачання електроенергії ФОП ОСОБА_3 було сплачено кошти за споживчу електроенергію в кількості 9 516 кВт на загальну суму 17 201,85грн.; ФОП ОСОБА_2 сплачено кошти за спожиту електроенергію в кількості 19 738 кВт на загальну суму 28 244,33грн. та ФОП ОСОБА_7 за спожиту електроенергію в кількості 7 236 кВт на суму 8 708,37грн.

Як зазначив в судовому засіданні представник позивача, на момент проведення ревізії постачання електроенергії вказаним ФОП було припинено. Згідно проведених зустрічних звірок ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 було підтверджено надання послуг та розрахунків.

У той же час, представником відповідача не було надано до матеріалів справи доказів, якими він обґрунтовує свої заперечення проти позовних вимог, а саме: прийнятих ним рішень, що сплата за використану ФОП електроенергію здійснювалась підприємцями шляхом перерахування ними благодійних внесків.

Щодо доводів представника відповідача, що позивачем пропущені строки звернення до суду з вимогою про стягнення коштів у розмірі 54154,58 грн. з тих підстав, що дані порушення позивачу були відомі ще в 2012 році, коли останній проводив ревізію Київського зоологічного парку загальнодержавного значення, суд зазначає, що не приймає їх до уваги, оскільки представником відповідача не надано доказів, що під час ревізії останнього в 2012 році були виявлені дані порушення.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача в дохід відповідного бюджету 54 154,58 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і на підставі п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне адміністративний позов Державної фінансової інспекції в місті Києві задовольнити частково.

Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної фінансової інспекції в місті Києві задовольнити частково.

Стягнути з Київського зоологічного парку загальнодержавного значення в дохід бюджету кошти отримані від неліцензійної діяльності у розмірі 54 154,58грн. (п'ятдесят чотири тисячі сто п'ятдесят чотири гривні, 58 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій