Справа № 2-а-9787/10
Суддя: Кондратюк А. Д.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-9787/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2010 р. м.Коростень

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Кондратюк А.Д., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м.Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, яка також діє в інтересах неповнолітньої дитини до управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених коштів, передбачених ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

встановив:

Позивачка, яка також діє в інтересах неповнолітньої дитини звернулась до суду з даним позовом та просить рішенням суду визнати дії відповідача неправомірними, та стягнути на її користь з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради недовиплачені кошти в сумі 3150,30 гривень, що передбачені ст.37 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2010 року по 30.09.2010 року та недовиплачені кошти в сумі 15751,50 гривни, що передбачені ст.39 Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2010 року по 30.09.2010 року, мотивуючи це тим, що вона та її неповнолітня дитина - син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи, проживає та працює в зоні гарантованого добровільного відселення.

Крім того, позивачка просить поновити їй строк звернення до суду з даним позовом, вказавши, що пропустила його з поважних причин, оскільки на протязі останнього року неодноразово вносились зміни до діючого законодавства, а відповідач діяв в супереч закону і обіцяв виплачувати вищевказані кошти у відповідності до вимог ЗУ "Про статус...", що й призвело до пропуску строку звернення до суду.

В заяві до суду позивачка просила справу розглядати в її відсутність, а позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав до суду заперечення проти позову, в якому просив розглядати справу в його відсутність, позов не визнає.

Дослідивши матеріали справи, в їх сукупності та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що позивачка та її неповнолітня дитина - син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає та позивачка працює в м.Коростені - зоні гарантованого добровільного відселення, являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що стверджується копією посвідчення потерпілої від ЧАЕС, копією паспорта, свідоцтва про народження дитини, а також довідки з місця роботи. Таким чином вона має право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст.ст.37,39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тобто, у спірний період часу, ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на території гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата в розмірі 40 % мінімальної заробітної плати щомісяця, а до ст.39 даного закону, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат, щомісяця.

Відповідно до постанови КМУ №936 від 20.05.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата компенсацій та допомоги передбаченої ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус...» працюючим і не працюючим громадянам, а також пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації, тобто правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної постанови.

Таким чином, заборгованість за ст.37 ЗУ «Про статус...» підлягає стягненню за періодз 01.01.2010 року по 30.09.2010 року, відповідно до наданої довідки щодо отримання позивачем даних виплат, на користь неповнолітньої дитини. Крім того, позивачка звернулась до суду з позовом в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини, однак в розрахунку доданом) до позовної заяви та резолютивній частині заяви просить стягнути кошти за ст.37 даного закону лише на одного чоловіка, а тому суд в цій частині позову задовольняє позовні вимоги в межах заявлених позивачем вимог.

Вимоги позивача, в частині стягнення недовиплачених коштів за ст.39 ЗУ «Про статус...», суд вважає, що дані вимоги підлягають задоволенню за період з 01.01.2010 року по 30.09.2010 року, відповідно до даних довідки щодо отримання позивачем даних виплат, відпрацьованого j часу, а також на підставі наявних у справі письмових доказів.

Що стосується вимог позивача щодо поновлення строку звернення до суду, то суд вважає,! що строк звернення до суду порушений з поважних причин і підлягає поновленню.

При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних плат, які діяли у вказаних періодах:

-з 1.01.2010 р. - 869 грн.; - з 1.04.2010 р.- 884 грн.; - з 1.07.2010 р. - 888 грн.;

Отже, з урахуванням викладеного вище, та відповідно до проведеного позивачем розрахунку, а також оскільки відповідач не оспорює розрахунок наданих позивачем сум, заборгованість перед позивачем за весь спірний період часу складає - за ст.37 ЗУ «Про статус...» (за мінусом отриманих коштів в сумі - 18,90 грн.) - 3150,30 гривень, за ст.39 ЗУ «Про статус...» (за мінусом отриманих коштів в сумі 94,50 грн.) - 15751,50 гривни, а всього 18901,80 гривни.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, тому суд, стягує з нього дані кошти, а заперечення відповідача проти позову безпідставні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 6-12,102,158-163,167,254 КАС України, ст.19 Конституції України, ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою Кабінету Міністрів України №936 від 20.09.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Поновити позивачу строк звернення до суду, та визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради - неправомірними.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради на користь ОСОБА_1, яка також діє в інтересах неповнолітньої дитини недовиплачені кошти, що передбачені ст.ст.37,39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 18901,80 гривни.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя :