Справа № 591/5177/16-а
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 р.Справа № 591/5177/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 05.04.2017р. по справі № 591/5177/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання протиправним і скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, в якому просила суд визнати протиправним і скасувати рішення Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області № 808202 від 15.09.2016 про відмову в перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії; зобовязати Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити з 01.01.2016 року перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до ч.16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру » від 05.11.1991 у звязку з втратою годувальника, у розмірі 60% від середньомісячного (чинного) заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Сумської області від 23.02.2016 № 18-7зп-16.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що з липня 2010 року вона перебувала на обліку в Сумському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області як пенсіонер за віком, а в грудні того ж року їй призначено пенсію відповідно до ч.16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року (у редакції статті згідно з Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.001 № 2663-ІІІ) у звязку з втратою годувальника , у розмірі 60% від середньомісячного (чинного) заробітку чоловіка. Її чоловік ОСОБА_2, з 02.08.1976 до 21.12.1996 року працював на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури Сумської області, остання займана посада начальник слідчого управління. Вона перебувала на його повному утриманні, заробітна плата чоловіка була основним і постійним джерелом засобу для її існування. 21.12.1996 року її чоловік помер. Стаж роботи на прокурорсько-слідчих посадах на час смерті склав 20 років 4 місяці 19 днів. У звязку з цим для реалізації права на пенсійне забезпечення 12.09.2016 року вона звернулась до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з письмовою заявою про відповідний перерахунок її пенсії. До заяви була додана довідка прокуратури Сумської області від 23.02.2016 № 18-7зп-16 про заробітну плату станом на 01.12.2015 (тобто після останнього підвищення розмірів її складових) на посаді начальника слідчого управління прокуратури Сумської області, на якій на час смерті працював чоловік. Листом у відповідь № 10096/04-17 від 16.09.2016 вона отримала копію рішення зазначеного управління № 808202 від 15.09.2016 про відмову в перерахунку пенсії з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та ряду інших законів, а отже з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених цими законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 05.04.2017 року у справі № 591/5177/16-а частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправним і скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії, зобовязання вчинити дії. Визнано протиправним і скасувати рішення Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області № 808202 від 15.09.2016 про відмову в перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії. Зобовязано Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити з 01.09.2016 року перерахунок пенсії , призначеної ОСОБА_1 відповідно до ч.16 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру » від 05.11.1991 у звязку з втратою годувальника, у розмірі 60% від середньомісячного (чинного) заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Сумської області від 23.02.2016 № 18-7зп-16.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач в судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомила.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.07.1976 року , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 8).

21.12.1996 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).

Відповідно до довідки Прокуратури Сумської області від 22.0.2016 № 11-255 вих. 16 ОСОБА_2 працював в органах прокуратури Сумської області з 02.08.1976 року по 21.12.1996 року, стаж роботи на прокурорсько-слідчих посадах становить 20 років 04 місяці 19 днів (а.с. 10).

З 23.09.2010 року позивач ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серія ААЕ № 712780 (а.с.11).

У звязку зі смертю чоловіка для реалізації права на пенсійне забезпечення 12.09.2016 року позивач звернулась до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з письмовою заявою про відповідний перерахунок її пенсії. До заяви була додана довідка прокуратури Сумської області від 23.02.2016 № 18-7зп-16 про заробітну плату станом на 01.12.2015 (тобто після останнього підвищення розмірів її складових) на посаді начальника слідчого управління прокуратури Сумської області , на якій на час смерті працював чоловік.

Листом у відповідь № 10096/04-17 від 16.09.2016 вона отримала копію рішення зазначеного управління № 808202 від 15.09.2016 про відмову в перерахунку пенсії з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та ряду інших законів, а отже з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених цими законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються (а.с. 13-14).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку позивачу пенсії підлягає застосуванню положення ст. 50-1 в редакції Закону України «Про прокуратуру», чинній на час призначення пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Пенсійне забезпечення прокурорів та слідчих прокуратури, до яких законодавцем віднесено позивача, встановлено приписами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

В подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились певні зміни. Так, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-УІ від 08.07.2011 до вказаної статті внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13, 18 ст. 50-1 Закону №1789, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку з прийняттям Закону № 3668-УІ змін не зазнали.

Таким чином внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Останнє підвищення заробітної працівників прокуратури відбулося згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 «Про впорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури», а відтак з прийняттям вказаної постанови КМУ у позивача виникло право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова відповідача є протиправною.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Зарічного районного суду м. Суми від 05.04.2017 року у справі № 591/5177/16-а відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 05.04.2017р. по справі № 591/5177/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 12.06.2017 р.