Справа № 199/1183/17
Суддя: Руденко В. В.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/1183/17
ПОСТАНОВА

іменем України

07.06.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Руденко В.В.

при секретарі - Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Дніпра адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання противоправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що заступником начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська Маласай Ольгою Борисівною винесено постанову № 7 про адміністративне правопорушення від 26.01.2017 року на підставі розглянутого Протоколу № 7 від 26 січня 2017 року та Акта документальної планової перевірки від 01.12.2016 року № 3577/04-61-13-04/НОМЕР_1, якими було встановлено, що ним, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, вчинено правопорушення ст. 177 ПК України №2755-УІ, а саме завищення валових витрат за 2014-2015 роки, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб 2014-2015 роки у сумі 469 582,3 грн. та пп. 1.4, 1.6 п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України від 02.10.2010 № 2755-VІ заниження військового збору у сумі 18 017,76 грн., п. 177.10 ст. 177 ПК України № 2755-VІ, відсутність ведення Книги обліку доходів та витрат згідно акту перевірки від 01.12.2016р. №3577/04-61-13-04/НОМЕР_1.

Даною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 136 гривень, за порушення п. 177.10 ст. 177 ПК України № 2755-VІ, ч. 1 ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.84 р. №8073-Х (із змінами та доповненнями).

Позивач вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в частині завищення валових витрат за 2014-2015 роки, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб 2014-2015 роки у сумі 469 582,3 грн. та пп. 1.4, 1.6 п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України від 02.10.2010 № 2755-VІ заниження військового збору у сумі 18 017,76 грн., п. 177.10 ст. 177 ПК України № 2755-VІ, з огляду на те, що ФОП ОСОБА_1 у своїй діяльності в неоподаткованих операціях використовував товари, при придбанні яких було сплачено ПДВ, він мав право віднести витрати зі сплати ПДВ до собівартості товарів та у відповідності до п.п. 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України правомірно визначив розмір витрат і оподаткованого доходу.

Також в аналогічній ситуації за минулі періоди (з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року) при віднесенні вказаного ПДВ до витрат, при однаковому податковому законодавстві, ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області не виявила завищення валових витрат, що підтверджується Актом про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 рнокпп НОМЕР_1, за період з 01.01.2011р. по 3 1.12.2013р. №1738/1703/НОМЕР_1 від 01.07.2014 року.

Таким чином, на думку позивача, постанова № 7 від 06.02.2017 року про накладення адміністративного стягнення, винесена заступником начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області є протиправно, незаконно та підлягає скасуванню.

Щодо неправомірності висновків контролюючого органу про завищення в 2015р. витрат на загальну суму 1 201 184,40 грн. зазначає, що відповідно до п. 2.2.2 Акту перевіркою правильності визначення витрат, відображених у деклараціях про доходи (майновий стан та доходи), безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу та документально підтверджених, з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки, виявлено розбіжності, а саме в 2015 р завищено витрати на загальну суму 1 201 184,40 грн , з яких:

124 952,84 грн. витрат, не підтверджених документально, чим порушено п. 177.2 ст. 177 ПК України;

162 113,93 грн. витрат суми ПДВ, що входять до ціни придбаних товарів (робіт, послуг) отриманих від контрагентів у 2015 році, чим порушив п. 177.3 ст. 177 ПК України;

914 117,64 грн. витрат суми ПДВ, сплаченого митним органам при імпорті товарів у 2015 році, чим порушив п. 177.3 ст. 177 ПК України.

В Акті зазначається: «Крім того, до складу інших витрат понесених в 2015 році ФОП ОСОБА_1 включено суму придбання послуг оренди виробничої будівлі, складських приміщень, обладнання та комунальних витрат, отриманих від ТОВ «СВІТ РЕАБІЛІТАЦІЇ» (37559420) у розмірі 266 786,17 грн. За даними перевірки сума придбання послуг оренди виробничої будівлі, складських приміщень, обладнання та комунальних витрат складає 141 833,33 грн. (сума документально підтверджених та оплачених витрат).

Під час проведення перевірки головному державному ревізору-інспектору ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області Павловій Наталії Анатоліївні були надані усі необхідні для проведення перевірки документи, наявні у ФОП ОСОБА_1, в тому числі первинна бухгалтерська документація, зокрема, акти наданих послуг (виконаних робіт) з ТОВ «СВІТ РЕАБІЛІТАЦІЇ» (37559420), які підтверджують наявність витрат у розмірі 266 786,17 грн.

Тобто, у відповідності до наведених вище норм витрати підтверджуються первинними документами, зокрема актами наданих послуг (виконаних робіт), які і були надані під час перевірки. Наявність або відсутність оплати не є вирішальним при визначенні витрат.

Отже, вважає необгрунтованими висновки про не підтвердження документально витрат на суму 141 833,33 грн.

Отже, виходячи з сукупного аналізу норм чинного законодавства, з урахуванням того, що позивач у своїй діяльності в неоподаткованих операціях використовував товари, при придбанні яких було сплачено ПДВ, позивач мав право віднести витрати зі сплати ПДВ до собівартості товарів та у відповідності до п.п. 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України правомірно визначив розмір витрат, в тому числі на суму 1 076 231,56 грн. зі сплати ПДВ.

Підсумовуючи наведені вище обставини, позивач стверджує, що не всі висновки ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, викладені в Акті, є обґрунтованими та законними, зокрема, щодо завищення у 2014-2015 роках витрат на загальну суму 1 580 592,2 грн. та відповідно до нарахування податку з доходів фізичних осіб і військового збору.

На думку позивача, оскільки він не завищував валові витрати, то відповідно у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення в частині завищення валових витрат за 2014-2015 роки, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб 2014-2015 роки у сумі 469 582,3 грн. та пп. 1.4,1.6 п. 16і підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України від 02.10.2010 № 2755-VІ заниження військового збору у сумі 18 017,76 грн., п. 177.10 ст. 177 ПК України № 2755-VІ.

Представник позивача в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в позові, підтримала позовні вимоги просила суд їх задовольнити .

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі.

Вислухавши поясненя представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заступником начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська Маласай Ольгою Борисівною винесено постанову № 7 про адміністративне правопорушення від 26.01.2017 року на підставі розглянутого Протоколу № 7 від 26 січня 2017 року та Акта документальної планової перевірки від 01.12.2016 року № 3577/04-61-13-04/НОМЕР_1, якими було встановлено, що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, вчинено правопорушення ст. 177 ПК України №2755-УІ, а саме завищення валових витрат за 2014-2015 роки, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб 2014-2015 роки у сумі 469 582,3 грн. та пп. 1.4, 1.6 п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України від 02.10.2010 № 2755-VІ заниження військового збору у сумі 18 017,76 грн., п. 177.10 ст. 177 ПК України № 2755-VІ, відсутність ведення Книги обліку доходів та витрат згідно акту перевірки від 01.12.2016р. №3577/04-61-13-04/НОМЕР_1.

Даною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 136 (сто тридцять шість) гривень, за порушення п. 177.10 ст. 177 ПК України № 2755-VІ, ч. 1 ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.84 р. №8073-Х (із змінами та доповненнями).

Судом встановлено, що під час проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства позивачем за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 р., було встановлено встановлено, зокрема, порушення: п. 177.10 ст.177 ПК України, - відсутність ведення Книги обліку доходів та витрат. Пунктом 177.10. ст177 ПК України передбачено, що фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Згідно ст.164 ч. 1 КУпАП передбачена відповідальність за неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, неведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов'язкову форму обліку.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Пунктом 44.6 статті 44 ПК України встановлено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Тобто, Статтею 44 ПКУ визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У своїх запереченнях щодо акту перевірки позивач не спростовує відсутність ведення Книги обліку доходів і витрат, не посилається на даний факт і в позовній заяві, таким чином суду не довів належними та допустимими доказами обґрунтованість своїх вимог. Інші доводи позивача суд не приймає до уваги, оскільки оспорюваною постановою позивача притягнуто до відповідальності лише за порушення п.177.10 ст. 177 ПК України - відсутність ведення Книги обліку доходів і витрат, що позивачем не спростовано.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 69, 71, 104, 122, 159, 160, 163,171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання противоправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі,- відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя