Справа № 301/1011/13-а
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5994/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Богаченка С. І.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря Андрушківа І. Я.,

представника третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Ужгородський механічний завод» на постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 23 вересня 2013 року у справі № 301/1011/13-а за позовом голови ліквідаційної комісії Кушницького закритого акціонерного торгового товариства до Виконавчого комітету Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області про визнання протиправними дій, визнання незаконними та скасування рішення та свідоцтв про право власності, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з додатковою відповідальністю «Ужгородський механічний завод»,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2012 року голова ліквідаційної комісії Кушницького закритого акціонерного торгового товариства звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати протиправними дії Кушницького сільського голови щодо видачі свідоцтва про право власності Закритому акціонерному товариству «Ужгородський механічний завод» (далі ЗАТ «Ужгородський механічний завод») на магазин, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 31а, с. Кушниця, визнати недійсним вказане свідоцтво, визнати незаконними та скасувати рішення Виконавчого комітету Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 24 грудня 2012 року № 211 «Про розгляд заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Ужгородський механічний завод» щодо видачі свідоцтва на право власності на магазин за адресою: вул. Центральна, 31а, с. Кушниця, та видане на його підставі свідоцтво про право власності на згадане нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що Кушницьким сільським головою видано ЗАТ «Ужгородський механічний завод» свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке належить Кушницькому закритому акціонерному торговому товариству на праві власності, за відсутності правовстановлюючих документів на таке майно та всупереч положенням рішення Виконавчого комітету Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 19 травня 2009 року № 62. Вказував, що у звязку з перетворенням ЗАТ «Ужгородський механічний завод» на Товариство з додатковою відповідальністю «Ужгородський механічний завод» (далі ТзДВ «Ужгородський механічний завод») відповідачем на підставі згаданого вище свідоцтва про право власності було прийнято рішення про видачу ТзДВ «Ужгородський механічний завод» свідоцтва на право власності на магазин за адресою: вул. Центральна, 31а, с. Кушниця, та відповідно видано свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно, які є протиправними та підлягають скасуванню.

Постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 23 вересня 2013 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ТзДВ «Ужгородський механічний завод» подало апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що Виконавчий комітет Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, приймаючи рішення про оформлення права власності на нерухоме майно за адресою: вул. Центральна, 31а, с. Кушниця, та видаючи на нього свідоцтво про право власності, діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також судом першої інстанції залишено поза увагою, що вказані рішення жодним чином не порушують прав позивача, оскільки видане йому свідоцтво про власність на майно цілісного майнового комплексу по вул. Центральній в с. Кушниця було скасоване наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області від 11 жовтня 2005 року № 09-01/221.

Представник ТзДВ «Ужгородський механічний завод» в судовому засіданні підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча їх було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника третьої особи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 травня 2009 року Виконавчим комітетом Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області прийнято рішення № 62 «Про розгляд листа ЗАТ «Ужгородський механічний завод» про видачу свідоцтва про право власності на будівлі підприємства», яким вирішено видати ЗАТ «Ужгородський механічний завод» свідоцтва про право власності на будівлі магазину, ремонтної майстерні та побутового приміщення, які знаходяться на території ЗАТ «Ужгородський механічний завод» за адресою: вул. Центральна, 31, с. Кушниця.

На підставі вказаного рішення 18 червня 2009 року було видано свідоцтво про право власності ЗАТ «Ужгородський механічний завод» на нерухоме майно магазин, загальною площею 94,6 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 31а, с. Кушниця, Іршавський район, Закарпатська область.

24 грудня 2012 року відповідачем прийнято рішення № 211 «Про розгляд заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Ужгородський механічний завод», яким у звязку з перетворенням ЗАТ «Ужгородський механічний завод» на ТзДВ «Ужгородський механічний завод» з набуттям повного правонаступництва визнано таким, що втратило чинність, зокрема, згадане вище свідоцтво про право власності та вирішено видати ТзДВ «Ужгородський механічний завод» свідоцтво про право власності на магазин за адресою: вул. Центральна, 31а, с. Кушниця.

На виконання зазначеного рішення відповідачем видано ТзДВ «Ужгородський механічний завод» свідоцтво про право власності на нерухоме майно магазин, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 31а, с. Кушниця.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що свідоцтво про право власності на магазин площею 94,6 кв.м видано посадовими особами Кушницької сільської ради за відсутності заяви ЗАТ «Ужгородський механічний завод» про оформлення права власності на вказане нерухоме майно та відповідного рішення виконавчого комітету органу місцевого самоврядування, відтак, таке є протиправним і підлягає скасуванню, як і прийняті відповідачем на його підставі рішення і свідоцтво про право власності від 24 грудня 2012 року.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з статтею 104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Правовідносини, що виникли в даному випадку, є публічно-правовими, оскільки відповідач здійснював владні управлінські функції щодо оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна на підставі підпункту 10 пункту «б» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року N 7/5, а спір про право у цій справі відсутній, так як рішення Виконавчого комітету Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 19 травня 2009 року № 62 «Про розгляд листа ЗАТ «Ужгородський механічний завод» було предметом розгляду Господарського суду Закарпатської області, який рішенням від 26 листопада 2011 року у справі № 2/20, що набрало законної сили, відмовив в задоволенні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення, зазначивши, що таке рішення не стосується належного Кушницькому закритому акціонерному торговому товариству майна, а тому не порушує його прав та інтересів.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, висловленою в ухвалі від 20 квітня 2017 року у даній справі.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач вважає, що у звязку з вчиненням відповідачем дій щодо оформлення права власності ЗАТ «Ужгородський механічний завод» (перетвореного в ТзДВ «Ужгородський механічний завод») на магазин, загальною площею 94,6 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 31а, с. Кушниця, Іршавський район, Закарпатська область, порушуються його охоронювані законом права та інтереси, що потребують захисту в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року № 6-зп «Щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України» частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо вважають, що ці рішення, дії чи бездіяльність порушують їхні права і свободи або перешкоджають здійсненню цих прав і свобод, а тому потребують правового захисту в суді.

Таким чином, умовою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод.

У випадку відповідного звернення особи, суд повинен розглянути питання щодо наявності порушення права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір.

Разом з тим, необхідно зазначити, що порушення прав, свобод та інтересів фізичної чи юридичної особи наявне тоді, коли сталися зміни стану її субєктивних прав та обовязків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обовязку в публічно-правових відносинах, а відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Як видно з матеріалів справи, позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 29 квітня 1994 року та акта приймання-передачі від 30 червня 1994 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області видано свідоцтво про власність від 13 серпня 1994 року № ІІ на майно цілісного майнового комплексу Кушницького колективного торгово-виробничого підприємства робітничого постачання, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 35, с. Кушниця, Іршавського району, до складу якого входить магазин № 8 в с. Кушниця, Іршавського району.

Однак згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області від 11 жовтня 2005 року № 09-01/221 «Про скасування свідоцтв про власність» скасовано свідоцтво про власність від 13 серпня 1994 року № ІІ, видане позивачу на згадане вище майно. Відтак, позивачу не належить майно по вул. Центральній в с. Кушниця.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач не є власником нерухомого майна, що знаходиться по вул. Центральній, 31а в с. Кушниця, суд прийшов до висновку про відсутність факту порушення прав та/або охоронюваних законом інтересів позивача в публічно-правових правовідносинах, оскільки оскаржені дії та рішення Виконавчого комітету Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області не створюють для позивача жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав, не породжуюють для нього будь-яких обов'язків, а спрямовані лише на оформлення права власності на нерухоме майно ТзДВ «Ужгородський механічний завод», яке знаходиться за згаданою вище адресою.

З огляду на вказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги Кушницького закритого акціонерного торгового товариства є безпідставними та задоволенню не підлягають, без надання при цьому оцінки обґрунтованості самим оскарженим діям та рішенням відповідача.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Ужгородський механічний завод» задовольнити.

Постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 23 вересня 2013 року у справі № 301/1011/13-а скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову голови ліквідаційної комісії Кушницького закритого акціонерного торгового товариства до Виконавчого комітету Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області про визнання протиправними дій, визнання незаконними та скасування рішення та свідоцтв про право власності, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з додатковою відповідальністю «Ужгородський механічний завод».

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повний текст судового рішення виготовлено 13 червня 2017 року.