Справа № 552/3195/16-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 червня 2017 р.Справа № 552/3195/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2016р. по справі № 552/3195/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про скасування рішення, зобов'язання певні вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2016р. задоволено позов ОСОБА_1 до Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Полтавським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області 13.05.2017р. подано до Київського районного суду м. Полтави апеляційну скаргу на зазначену постанову. Апелянт також просить суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2017 року призначено розгляд заяви Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про поновлення строку на апеляційне оскарження на 07.06.2017 року.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідач у надісланому до суду письмовому клопотанні просив суд апеляційної інстанції провести розгляд заяви без участі представника Управління.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 13 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Частина перша статті 185 Кодексу адміністративного судочинства України надає право сторонам та іншим, зазначеним у ній суб'єктам, оскаржити в апеляційному порядку судові рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Разом з тим, копію постанови, проголошеної 15.07.2016 року, відповідачем подано лише 13.05.2017 року.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2016 року по справі № 552/3195/16-а апелянт посилається на те, що у зв'язку зі змінами в Законі України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на час розгляду справи) органи Пенсійного фонду України повинні були сплачувати судовий збір за подання апеляційної скарги. Оскільки Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України та відповідно до повноважень звертається із заявою до суду, а кошти на справляння судового збору при подачі таких заяв державним бюджетом не закладені, об'єктивно була відсутня можливість сплатити судовий збір при зверненні з апеляційною скаргою. Разом з тим, відповідно до п.35 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ органи Пенсійного фонду України звільнені від сплати судового збору, що дало можливість відповідачеві звернутися з даною апеляційною скаргою.

Частина друга статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на осіб, які беруть участь у справі, обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.102 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В контексті наведених норм поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Однак, апелянт не навів суду першої інстанції обєктивно непереборних та незалежних від його волі обставин, які б завадили відповідачеві подати апеляційну скаргу на постанову Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2016 року раніше, ніж 13.05.2017 року.

Та обставина, що протягом 2016 року органи Пенсійного фонду України були зобов'язані сплачувати судовий збір за подання позовів, заяв, апеляційних та касаційних скарг, у розумінні ч.1 ст.102 КАС України не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки відповідач не був позбавлений можливості при поданні апеляційної скарги звернутися із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, надавши при цьому докази незадовільного майнового стану та об'єктивної неможливості сплати судового збору.

Крім того, колегія суддів відмічає, що Пенсійний фонд України та його органи були виключені з числа органів, що звільнені від сплати судового збору, ще з 01.09.2015 року у зв'язку з набранням чинності Законом України від 22.05.2015 року № 484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору".

При цьому, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 484-VІІІ Кабінет Міністрів України зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Таким чином, рік прийняття оскаржуваної постанови суду першої інстанції - 2016 рік - є наступним бюджетним роком після позбавлення органів Пенсійного фонду пільг по сплаті судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Однак, відповідачем не було надано доказів того, що протягом усього 2016 року кошторисом Полтавського об'єднаного УПФУ не було передбачено коштів за КЕКВ 2800, що унеможливило сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2016 року.

Враховуючи викладене, доводи відповідача про те, що державним бюджетом не були закладені кошти на сплату судового збору за подання апеляційних скарг в період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, коли органи Пенсійного фонду були зобов'язані сплачувати судовий збір, є необґрунтованими та не надають відповідачу права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Крім того, колегія суддів зауважує, що з 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 р. №1774-VII, яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI. Згідно п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI Пенсійний фонд України та його органи були звільнені від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Між тим, відповідачем не наведено об'єктивних обставин, які завадили Полтавському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Полтавської області звернутися з даною апеляційною скаргою в період з 01.01.2017 року по 12.05.2017 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" від 06.10.2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку зазначені відповідачем причини значного пропуску строку оскарження не виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

У даному випадку не вбачається обставин, які обєктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання належним чином оформленої апеляційної скарги протягом установленого законодавством терміну чи подати клопотання про поновлення такого строку із зазначенням поважних причин, підтверджених доказами, для поновлення строку.

З метою надання відповідачеві можливості обґрунтувати поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження розгляд заяви Полтавського обєднаного УПФУ було призначено у відкрите судове засідання.

Разом з тим, представник апелянта в судове засідання не прибув, письмових пояснень з приводу поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2016 року по справі № 552/3195/16-а не надав.

Враховуючи викладене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження, наведені у клопотанні не можуть бути визнані поважними, а клопотання відповідача про поновлення цього строку не може бути задоволене з тих підстав, які в ньому наведені.

Керуючись ст.ст. 41, 100-102, ст.186 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А

В задоволенні заяви Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 12.06.2017 року.