Справа № 805/5020/14
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Давиденко Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року справа №805/5020/14

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Василенко Л.А.

секретар - Челахова О.О.

за участю: позивача не зявився

представника відповідача ОСОБА_2, довіреність № 2 від 05.01.2017 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2014 року у справі № 805/5020/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проект-2012» до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31 березня 2014 року № НОМЕР_1 про зменшення відємного значення суми податку на додану вартість в сумі 448 887 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Проект-2012» (далі позивач, підприємство, товариство, платник податків) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі відповідач, податковий орган, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31 березня 2014 року № НОМЕР_1 про зменшення відємного значення суми податку на додану вартість в сумі 448 887 грн. (а.с.3-4).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2014 року позов задоволений повністю, скасоване податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 31 березня 2014 року № НОМЕР_1 про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Проект - 2012» розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 448887 грн. (а.с.60-62).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що судом першої інстанції не повно зясовані обставини справи, які мають значення для вирішення спору. Зазначає, що позивачем неправомірно сформовано уточнюючий розрахунок на підставі податкової накладної, по якій сплив термін віднесення суми до податкового кредиту (а.с.64-65).

В судове засідання позивач не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції з підстав необґрунтованості та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено й не оспорюється апелянтом наступне.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Проект - 2012», зареєстроване в якості юридичної особи рішенням Виконавчого комітету Донецької міської ради, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: 83001, місто Донецьк, вул. Артема, 74, перебуває на обліку у Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька як платник податків.

Разом з тим, згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Проект - 2012», зареєстроване в якості юридичної особи та включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (ідентифікаційний код юридичної особи 35833280), місцезнаходження юридичної особи: 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Хмельницького Богдана, будинок (а.с.125-127).

Відповідач Державна податкова інспекція у Ворошиловському районі м. Донецька Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, є субєктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Державну фіскальну службу та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Податковим кодексом України.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року замінено відповідача у справі, а саме Державну податкову інспекцію у Ворошиловському районі м. Донецька Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на її правонаступника - Маріупольську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

20 серпня 2012 року ТОВ «Проект 2012» подало до відповідного податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2012 року.

22 січня 2014 року товариство подало до податкового органу уточнюючий розрахунок до податкової декларації за липень 2012 року.

Контролюючим органом здійснена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість підприємством, уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 22 січня 2014 року № НОМЕР_2 за липень 2012 року, на підставі якої складений акт від 25 лютого 2013 року № 53/22-03/35833280 (а.с.5-8).

Актом перевірки податковим органом встановлене порушення товариством вимог пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України а саме, завищення суми від'ємного значення різниці поточного звітного ( податкового) періоду який відноситься до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по декларації з податку на додану вартість за липень 2012 року на суму 448 887 грн.

На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийняте податкове повідомлення - рішення від 31 березня 2014 року № НОМЕР_1 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 448 887 грн.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття контролюючим органом спірного податкового повідомлення-рішення про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість, що регулюється нормами Конституції України та Податкового кодексу України.

Статтею 67 Конституції України закріплено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюють норми Податкового кодексу України.

За вимогами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Зазначена норма права регулює правила включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту на підставі отриманих податкових накладних.

Проте, спірним у даній справі є внесення змін до податкової звітності та подання уточнюючого розрахунку, що регламентується статтею 50 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

За вимогами підпункту 50.1.3 пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Тобто, нормами чинного законодавства, яке регулює спірні взаємовідносини, визначений строк для внесення змін до податкової звітності та подання уточнюючого розрахунку - 1095 днів, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку контролюючий орган діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.

Щодо доводів апелянта стосовно сталої практики з цього питання Вищого адміністративного суду України, то колегія суддів зазначає.

Згідно до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, законодавством зобовязано суду загальної юрисдикції враховувати лише висновки Верховного Суду України щодо застосування норм права.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішенням.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2014 року у справі № 805/5020/14 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2014 року у справі № 805/5020/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проект-2012» до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31 березня 2014 року № НОМЕР_1 про зменшення відємного значення суми податку на додану вартість в сумі 448 887 грн. залишити без змін.

Ухвала постановлена 14 червня 2017 року.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 14 червня 2017 року. Повний текст ухвали складений та підписаний у нарадчій кімнаті 14 червня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дати складання її в повному обсязі.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_3