Справа № 302/1143/16-а,2-а/302/9/17
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/3015/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участі секретаря судового засідання: Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міжгірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 08 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міжгірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

встановив:

21.12.2016 ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Міжгірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, в якій просила визнати протиправною відмову відповідача у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобовязати відповідача призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи з моменту звернення позивача за призначення пенсії з 15.09.2016.

В обгрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що посада лудильника у період її роботи входила до Списку №1 (всіх трьох редакціях Списку) виробництв, робіт, професій посад і показників, зайнятість в яких дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, стаж роботи на посаді лудильника гарячим способом за період з 07.02.1984 по 01.01.1990 складав близько 5 років 11 місяців. Згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 08 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що пунктом 20 Постанови КМУ № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада: характер виконуваної роботи: розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Первинні документи на підставі яких повинно бути внесено записи до трудової книжки містять суперечності.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити, тому, що фактичним місцем роботи позивача був цех №2 заводу «Селена» на посаді лудильника, яка дає право на призначення пенсії по віку на пільгових умовах по Списку № 1.

Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на таке.

Згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, що діяла на момент звернення позивача до пенсійного органу) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно із ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону (тобто до 1992 року) на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці і мають повний стаж на зазначених роботах на день введення в дію Закону, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно із п. 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383, для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, а в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердженні наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності в трудовій книжці відповідних записів, затвердженого постановою (КМУ від 12.08.1993 р. № 637). В довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Оскільки у позивача зазначено у трудовій книжці посада «облудчицы», яка не передбачена жодними списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, у графі «перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії» поданої заяви, спеціалістом управління, правомірно зазначено про необхіність подання довідки, що визначає право на пенсію по віку на пільгових умовах відповідного взірця, який встановлений додатком № 5 до Постанови Кабінету Міністрів України № 637. Відповідну довідку протягом встановленого терміну позивач не надала.

26.10.2016 року Міжгірським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області здійснено зустрічну перевірку стажу роботи ОСОБА_1 на ТзДВ «Селена» (правонаступник заводу «Селена»). Цією перевіркою встановлено, що позивач працювала згідно кадрових документів: карточки форми Т-2, книги реєстрації прийнятих осіб, книги наказів по кадрам, книги наказів на звільнення: з 19.07.1983р. - штамповщиця, розряд учень; з 03.10.1983р. - штамповщиця цеху № 3, розряд № 2; з 07.02.1984р. - російською мовою значиться як «облудиица», розряд учень, цех № 2; з 05.03.1984р. - «облудчица», розряд № 2; з 01.09.1989р. - лудильщик деталей і приладів горячим способом; з 02.01.1990р. - «слесарь-сборщика радиоелектронной апаратури и приборов цеха № 4», розряд - учень; з 30.03.1990р.- «слесарь-сборщика радиоелектронной апаратури и приборов цеха № 4», розряд 2; з 16.07.1990р. - намотчик котушок цеху № 2, з 03.05.2000р. - звільнена з роботи за власним бажанням. Згідно бухгалтерських документів: особових рахунків та книги особових рахунків: за 1983р. по 1988р. включно професія вказана як «штамповщик»; за 1989р. по 1992р. включно - записи професії відсутні; за 1993р. по 1995р. включно намотчик.

Згідно листів Держкомпраці від 12 червня 1979 року № 864-9, від 05 жовтня 1982 року № 2795-МК, від 17 березня 1986 року № 30-ИГ лудильники гарячим способом користуються правом на пільгову пенсію, якщо вони зайняті в виробництві металообробки.

Згідно із випуском № 2 ЕТКС (тарифікація) ці працівники виконують роботи по лудінню жердин, труб, болтів, інших великогабаритних приладів в гарячих ваннах. Характеристика роботи лудильників деталей і приладів в радіотехнічному виробництві передбачена в випуску № 20 ЕТКС. Ці працівники зайняті лудінням проводів різних схем і радіодеталей методом опускання їх в ванни, обмоток електричних машин, кабельних з'єднань та ін. Такі лудильники в списки на пільгове пенсійне забезпечення не включені, їм пенсії призначаються на загальних підставах.

В листі Держкомпраці № 1667-9 від 27 жовтня 1978 року зазначено, якщо на підприємствах радіотехнічної промисловості є металообробні цехи і лудильники виконують в них роботи по гарячому лудінню металевих виробів по технології, яка застосовується в металообробці, пенсії за віком можуть призначатися по списку № 1.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, згідно записів трудової книжки позивач працювала на посаді «облудчицы» та лудильника деталей і приборів гарячим способом, однак, правом пільгового пенсійного забезпечення за списком № 1 користуються лише лудильники (оцинковувачі) електролітичним методом та лудильники гарячим способом у виробництві металообробки.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови, якою в задоволені позові відмовити.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу Міжгірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області задовольнити.

Постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 08 лютого 2017 року у справі № 302/1143/16-а скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

ОСОБА_2

Постанова в повному обсязі складена та підписана 12.06.2017.