Справа № 2-а-11731/10/1570
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2012-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2012 р.Справа № 2-а-11731/10/1570

Категорія:Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Потапчук В.О.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Виробничого кооперативу «Екологія»на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2011 року по справі за адміністративним позовом Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області до Виробничого кооперативу «Екологія»про стягнення суми необґрунтовано отриманої виручки у сумі 2 755, 57 грн. та штрафу у сумі 5511. 14 грн., -

В С Т А Н О В И Л А :

Державна інспекція з контролю за цінами в Одеській області звернулася до суду з адміністративним позовом до виробничого кооперативу «Екологія», в якому позивач просив стягнути з відповідача суму необґрунтовано отриманої виручки у сумі 2 755, 57 грн. та штрафу у сумі 5511,14 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2011 року задоволено повністю адміністративний позов.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, згідно якої просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити повністю в задоволенні позову, посилаючись при цьому на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони були сповіщені належним чином про час і місце судового засідання: Державна інспекція з контролю за цінами в Одеській області сповіщена згідно поштового повідомлення, але конверт повернувся з відміткою про незнаходження за вказаною адресою (а.с. 127), при цьому позивач повідомлявся за єдиною відомою адресою, яку останній власноруч вказав в матеріалах справи (а.с.126), отже вважається сповіщеним належним чином, оскільки останній в порушення приписів ст. 40 КАС України не повідомив суд про зміну місця знаходження; Виробничий кооператив «Екологія»сповіщений згідно поштового повідомлення (а.с.129), представник до суду не прибув та причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів з огляду на зазначене, а також враховуючи те що в матеріалах справи достатньо доказів, дійшла висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає її без змін, якщо визнає, що судом першої інстанції ухвалене рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області проведена планова перевірка дотримання діючого порядку формування та застосування тарифів на житлово-комунальні послуги згідно діючого законодавства, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 27 вересня 2010 року (а.с.5), яким встановлено, що відповідач в порушення п. 21 Порядку формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів, затвердженого постановою КМ України від 26.07.2006 року № 1010, сформував тарифи на послуги з захоронення побутових, виробничих та промислових відходів із застосуванням рівня рентабельності у розмірі 15 %, замість встановленого граничного рівня 12 % до собівартості послуг, у зв'язку з чим за період з 01.03.2010 року по 01.07.2010 року мешканцям зайво нараховано 2 930, 84 грн., з них сплачено 2 755, 57 грн.

Апелянт в своїй скарзі посилався на те, що ним розроблені калькуляції, в яких зазначалися матеріальні, адміністративні та загальновиробничі витрати на прийняття та утилізацію побутових, виробничих та промислових відходів, які були розглянуті та затверджені Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області. Також, апелянт зазначає, що тарифи на прийняття, захоронення та утилізацію відходів, які почали діяти з 01.03.2010 року з рівнем рентабельності 15 %, були затверджені Салганською сільською радою. Таким чином, апелянт вважає, що має право для бюджетних установ застосувати рівень рентабельності до 15 %, а для інших до 50 %, оскільки за 2009 рік підприємством надано послуги бюджетним установам - 16,9 тис. метрів кубічних та іншим підприємствам споживачам - 105 тис. метрів кубічних та населенню підприємство свої послуги не надає.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними доводами апелянта, якими останній обґрунтовує свої заперечення проти задоволення позову. Враховуючи специфіку виниклих правовідносин та виходячи з предмету спору, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»від 24.06.2004 № 1875-ІУ комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством

Згідно з приписами ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»від 24.06.2004 № 1875-ІУ встановлено, що залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»від 24.06.2004 № 1875 порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (пункт 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України. Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Згідно з приписами ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»від 21.05.1997 року № 280/97-ВР встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення. які встановлюються Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України), транспортні та інші послуги.

Колегія суддів, з огляду на специфіку виниклих правовідносин та виходячи з предмету спору, вважає за необхідне зазначити, що Постановою КМ України від 26.07.2006 р. N 1010 відповідно до ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»від 24.06.2004 р. № 1875 було затверджено Порядок формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів (далі - Порядок).

Відповідно до п. 3 розділу II Порядку формування тарифів на послуги підприємством здійснюється відповідно до річних планів надання послуг і економічно обґрунтованих планованих витрат, визначених на підставі державних і галузевих нормативів (норм) витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків та кошторисів, ставок податків і зборів (обов'язкових платежів) та цін у планованому періоді, встановлених на підставі прогнозних індексів цін підприємства.

Згідно з п. 41 розділу IV Порядку встановлено, що висновок щодо розрахунків економічно обґрунтованих планованих витрат, пов'язаних з наданням послуг з вивезення побутових відходів, надається Державною інспекцією з контролю за цінами або її територіальними органами в порядку, встановленому Мінекономіки.

Як вбачається з матеріалів справи та сторонами не заперечується, виробничим кооперативом «Екологія»було сформовано тарифи на послуги з захоронення та утилізації побутових, виробничих та промислових відходів та надано до Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області для надання висновку щодо їх економічної обґрунтованості.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до висновків від 09.02.2010 року № 760, № 761, № 762 щодо розрахунку економічної обґрунтованості планових витрат на виробництво житлово-комунальних послуг, з урахуванням скоригованих індивідуальних складових витрат, за якими відбулися цінові зміни у розрахунку планових витрат на виробництво житлово-комунальних послуг, визначених висновком від 18.01.2008 року № 71, наданих Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області, розрахунок планових витрат на виробництво послуг з утилізації, знешкодження та захоронення виробничих відходів визначені в розмірі 3,27 грн. за 1 куб. м відходів є економічно обґрунтованим; розрахунок планових витрат на виробництво послуг з утилізації, знешкодження та захоронення побутових відходів визначені в розмірі 3,21 грн. за 1 куб. м відходів є економічно обґрунтованим; розрахунок планових витрат на виробництво послуг з утилізації, знешкодження та захоронення промислових відходів визначені в розмірі 3,43 грн. за 1 куб. м відходів є економічно обґрунтованим (а.с. 38-40).

Після винесення Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області вищезазначених висновків виробничий кооператив «Екологія»звернувся до Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області для погодження тарифів на приймання та утилізацію твердих побутових, промислових та виробничих відходів.

Рішенням Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 14 від 15.02.2010 року про погодження виробничому кооперативу «Екологія»тарифів на приймання та утилізацію твердих побутових та промислових відходів на підставі висновків від 09.02.2010 року № 760, № 761, № 762, виробничому кооперативу «Екологія»погоджено тарифи на приймання та утилізацію твердих побутових та промислових відходів: побутові відходи - 4, 43 грн. /куб., виробничі відходи - 4, 51 грн. /куб., промислові відходи - 4, 74 грн./куб. (а.с. 37).

Відповідно до п. 21 Порядку формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів, затвердженого постановою КМ Міністрів України від 26.07.2006 № 1010, рівень рентабельності формується з урахуванням необхідності сплати податку на прибуток підприємств та

спрямування частини отриманого прибутку на технічне переоснащення підприємств і не повинен перевищувати в цілому по підприємству 12 відсотків, а для категорій споживачів - бюджетних установ та інших споживачів - не повинен перевищувати 15 та 50 відсотків відповідно.

Проте, в порушення п. 21 Порядку формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів, затвердженого постановою КМ України від 26.07.2006 № 1010, виробничий кооператив «Екологія»сформував тариф на послуги з урахуванням рентабельності у розмірі 15 відсотків, замість затвердженого граничного рівня - 12 відсотків.

Колегія суддів, проаналізувавши викладене, критично відноситься до відповідних доводів апелянта щодо необґрунтованості висновків акту перевірки від 27.09.2010 року та рішення № 307 від 01.10.2010 року, які полягають в тому, що тарифи на прийняття, захоронення та утилізацію відходів були сформовані виробничим кооперативом «Екологія»з рівнем рентабельності 15 % та затверджені Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області, оскільки Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області були надані висновки щодо розрахунку економічно обґрунтованих планових витрат на виробництво житлово-комунальних послуг, а не висновки щодо рівня рентабельності у 15 %.

Отже, Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області правомірно зроблено висновок, що виробничим кооперативом «Екологія»неправомірно сформовано тариф на послуги з захоронення та утилізації побутових, виробничих та промислових відходів із застосуванням рівня рентабельності 15 %.

Таким чином, за період з 01.03.2010 року по 01.07.2010 року виробничим кооперативом «Екологія»споживачам зайво нараховано 2 930, 84 грн., з яких сплачено 2 755, 57 грн., загальна сума додатково отриманої виручки склала 2 755, 57 грн., підлягає перерахунку в рахунок майбутніх платежів - 186, 66 грн.

Згідно ст. 14 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та діючого порядку визначення вартості будівництва, що здійснюється із залученням коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду.

На підставі акту перевірки Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області винесено рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін № 307 від 01.10.2010 року, згідно якого, вирішено вилучити у виробничого кооперативу «Екологія»в доход державного бюджету 2 755, 57 грн. та стягнути штраф у сумі 5 511, 14 грн. (а.с. 10).

Зазначене рішення разом з претензією № 13-3855 від 01.10.2010 року були отримані відповідачем 10.10.2010 року (а.с. 10-12).

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування; Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, апелянт не довів суду належними доказами відповідні обставини, якими апелянт обґрунтовує заявлені позовні вимоги.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують обставин встановлених по справі та не впливають на результат вирішення спірного питання по суті справи.

Оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 200 КАС України приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Виробничого кооперативу «Екологія»на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2011 року залишити без задоволення .

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2011 року по справі за адміністративним позовом Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області до Виробничого кооперативу «Екологія»про стягнення суми необґрунтовано отриманої виручки у сумі 2 755, 57 грн. та штрафу у сумі 5511. 14 грн. без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання чинності безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: /ОСОБА_2/

Суддя: /ОСОБА_3/

Суддя: /ОСОБА_1/