Справа № 487/1362/17
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/1362/17
Провадження № 2-а/487/114/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Кузьменко В.В.

при секретарі Каламурза О.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Черепіна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у Заводському районному суді м. Миколаєва адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій неправомірними, нарахування та виплату щомісячної державної пенсії за вислугу років, скасування рішення, припинення дії та повернення неправомірно стягнених коштів,

В С Т А Н О В И В:

09.03.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 27/5 від 21.06.2016 року про утримання надміру виплачених йому сум пенсій за період з січня по червень 2016 року в сумі 10335,66 гривень; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області припинити самостійне утримання з нього 20% коштів від суми нарахованої пенсії за період з січня по червень 2016 року та повернути йому неправомірно утримані кошти в сумі 344,52 гривні; стягнути з відповідача судові витрати.

Крім того, 09.03.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області пов'язані з ненарахуванням та невиплатою сум пенсій за період з квітня по грудень 2015 року та з липня по грудень 2016 року протиправними; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нарахувати та виплатити невиплачену йому щомісячну державну пенсію за вислугу років за період з квітня по грудень 2015 року та з липня по грудень 2016 року; стягнути з відповідача судові витрати.

Свої вимоги мотивував тим, що з грудня 2004 року він перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. В період з 01.04.2015 р. до 31.12.2015 р. пенсія йому тимчасово не виплачувалась, та з 01.01.2016 р. була відновлена. Однак згідно рішення Головного УПФУ в Миколаївській області №27/5 від 21.06.2016 року йому необхідно повернути на рахунок відповідача надміру виплачену пенсію, за період з 01.01.2016 р. по 30.06.2016 р. в загальному розмірі - 10335 гривень 66 копійок. Позивач такі дії відповідача вважає неправомірними та протизаконними, оскільки вказана сума надміру виплаченої пенсії утворилась не з його вини, жодних зловживань щодо отримання пенсії ним не здійснювалось.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.04.2017 року об'єднано в одне провадження справу № 487/1362/17 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними, скасування рішення, припинення дій та повернення неправомірно стягнених коштів зі справою № 487/1364/17 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання нарахувати та виплатити невиплачену державну пенсію.

Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, останню уточнену позовну заяву ним було подано до суду 08.06.2017 року, в якій він просив визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області протиправними; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нарахувати та виплатити невиплачену йому щомісячну державну пенсію за вислугу років за період з квітня по грудень 2015 року та з липня по грудень 2016 року; скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 27/5 від 21.06.2016 року про утримання надміру виплачених йому сум пенсій за період з січня по червень 2016 року в сумі 10335,66 гривень; зобов'язати Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області припинити самостійне утримання з нього 20 % коштів від суми нарахованої пенсії, в рахунок погашення переплати пенсії за період з січня по червень 2016 року та повернути йому неправомірно утриманні кошти в сумі 1712,60 гривень; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надати звіт про виконання судового рішення; стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в ньому, просила його задовольнити.

Представник відповідача Черепіна С.О. в судовому засіданні позов не визнала, просила позовні вимоги ОСОБА_3 в частині скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 21.06.2016 року №27/5 залишити без розгляду, в іншій частині позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач отримав оскаржуване рішення у липні 2016 року, а з позовом про скасування даного рішення звернувся в березні 2017 року, тому вважає, що ним порушено строки для звернення до суду. Позивач ОСОБА_3 є військовим пенсіонером, який знаходиться на обліку в головному управлінні та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, позивачу, як працюючому на спеціальній посаді, тимчасово припинена виплата пенсії з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року. У зв'язку з внесенням змін до ст.54 Закону № 2262-ХІІ, а саме тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до Закону поновлюється. Оскільки позивач є ветераном військової служби та враховуючи особисту заяву, виплата пенсії позивачу була поновлена в повному обсязі з 01.01.2016 року. На виконання листа Пенсійного фонду України від 29.03.2016 року № 10560/02-12 Головним управлінням проведено перевірку пенсійних справ осіб, які мають статус «ветеран військової служби». За результатами перевірки встановлено неправомірність нарахування та виплати пенсії позивачу, у зв'язку з тим, що він проходить службу в органах місцевого самоврядування. Статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-ІІІ від 07.06.2001 року, зокрема передбачено, що тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. Таким чином, на час проходження служби позивача в органах місцевого самоврядування виплату пенсії необхідно припинити. Крім того, головне управління заперечує проти вимог позивача щодо стягнення судового збору, оскільки, відповідно до ст.73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-VІ від 09.07.2003 року кошти Пенсійного фонду України мають цільове призначення.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З грудня 2004 року ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

З 28.11.2014 року позивач працює в адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради нра посаді голови адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради по теперішній час, що підтверджено довідкою № 85/217/14/12 наданою першим заступником голови адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 03.02.2017 року.

Відповідачем позивачу припинено виплату пенсії за вислугою років з 01.07.2016 року через невнесення Законом України «Про внесення до деяких законодавчих актів України» № 911-VІІІ від 24.12.2015 року відповідних змін в Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» щодо виплати пенсій пенсіонерам, які мають статус ветеранів військової служби, за наявності заробітку (прибутку), про що свідчить лист Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 148-В-06 від 16.02.2017 року.

У встановленому законом порядку позивач звернувся до Головного УПФУ в Миколаївській області із заявою про поновлення виплати йому пенсії як ветерану військової служби.

З матеріалів справи вбачається, що з 01 січня 2016 р. по 30.06.2016 р. позивач отримував пенсію як ветеран військової служби, однак, на переконання відповідача, не мав права на отримання вказаної пенсії, що підтверджено довідкою Головного УПФУ в Миколаївській області від 30.01.2017 р. за № 75, з якої вбачається, що позивачу ОСОБА_3 за період з 01 січня 2016 р. по 30 червня 2016 р. було фактично виплачено 10335 гривень 66 копійок, однак за даний період пенсію не нараховано взагалі.

Згідно Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за № 27/5 від 21.06.2016 р. вбачається, що в зв'язку з обмеженнями, передбаченими чинним законодавством, за період з 01.01.2016 р. по 30.06.2016 р. утворилась переплата пенсії ОСОБА_3 в загальному розмірі 10335 гривень 66 копійок, в результаті отримання пенсії в період проходження служби в органах місцевого самоврядування. Сума переплати пенсії підлягає поверненню позивачем ОСОБА_3 Головному УПФУ в Миколаївській області.

У своїх запереченнях представник відповідача посилався на те, що згідно ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Посилання представника відповідача на те, що позивачу припинено виплату пенсії та стягнено надмірно виплачену пенсію, за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року у розмірі 10335 гривень 66 копійок, правомірно, згідно ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року встановлено факти, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, а саме: першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуюються.

Що стосується посилання представника відповідача на те, що виплати пенсії повинні робитися з моменту прийняття рішення Конституційним Судом України, то суд не погоджується з даною позицією, виходячи з рішення Європейського Суду з прав людини (Справа "Проніна проти України") від 18.07.2006 року, у якому зазначено, що у правовій системі України, де фізична особа не має права індивідуального звернення до Конституційного Суду України, національні суди мають досліджувати питання відповідності нормативних актів Конституції (254к/96-ВР) і, якщо існує сумнів, звертатися з клопотанням про відкриття конституційного провадження. Однак з точки зору відповідного законодавства цю систему не можна тлумачити як таку, що вимагає від звичайних судів детально розглядати питання щодо конституційності, яке порушує сторона цивільного провадження, або зобов'язує суди передавати кожне таке питання до Конституційного Суду. Очевидно, суди загальної юрисдикції користуються певною дискрецією щодо розгляду питань конституційності, які виникають в рамках цивільного провадження.

Тому, позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області підлягають задоволенню.

Що стосується посилань представника відповідача на пропуск строку позивача зі зверненням до суду з адміністративним позовом, суд вважає його необґрунтованим виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 99 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з заяви ОСОБА_3 03.02.2017 року звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з проханням про поновлення йому виплати пенсії та здійснення її перерахунку (а.с.16), але йому було відмовлено, про що свідчить лист Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 148-В-06 від 16.02.2017 року (а.с.17-20).

Відповідно до вимог ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8-11, 94, 99, 159, 161-163 КАС України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій неправомірними, нарахування та виплату щомісячної державної пенсії за вислугу років, скасування рішення, припинення дії та повернення неправомірно стягнених коштів - задовольнити повністю.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області протиправними.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 27/5 від 21.06.2016 року про утримання надміру виплачених ОСОБА_3 сум пенсій за період з січня по червень 2016 року в сумі 10335 (десять тисяч триста тридцять п'ять) гривень 66 копійок.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нарахувати та виплатити невиплачену ОСОБА_3 щомісячну державну пенсію за вислугу років за період з квітня по грудень 2015 року та з липня по грудень 2016 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області припинити самостійне утримання з ОСОБА_3 20 % коштів від суми нарахованої пенсії, в рахунок погашення переплати пенсії за період з січня по червень 2016 року та повернути ОСОБА_3 неправомірно утриманні кошти в сумі 1712 (одна тисяча сімсот дванадцять) гривень 60 копійок.

Судовий збір, сплачений ОСОБА_3 у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень відшкодувати позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постанова суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Заводського районно суду

міста Миколаєва В.В.Кузьменко