Справа № 378/253/17
Суддя: Скороход Т. Н.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 378/253/17
Провадження № 2-а/378/17/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2017 року Ставищенський районний суд в складі:

головуючого судді: Скороход Т.Н.,

за участю секретаря: Соколової О.А.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представників відповідача: Даценка О.І., Виговської В.М.,

розглянувши в приміщенні Ставищенського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом, посилаючись на те, що їй з 6 січня 2011 року відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення" було призначено пенсію за вислугу років. 1 лютого 2011 року нарахування та виплату вказаної пенсії було припинено у зв'язку з працевлаштуванням на посаду вчителя математики та інформатики Розкішнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів. 7 січня 2016 року виплату пенсії за вислугу років відновлено, в зв'язку зі звільненням 6 січня 2016 року з даної посади. 1 березня 2016 року нею було подано заяву на призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства у відповідності з вимогами Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Відповідачем їй не було призначено новий вид пенсії, а з 1 березня 2016 року було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. При нарахуванні даної пенсії застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачувалися страхові внески за 2010 рік, що передував року звернення за призначенням пенсії за вислугу років, тобто показник який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії - за вислугу років. 25 листопада 2016 року позивачка звернулася з заявою про перерахунок пенсії, проте рішенням начальника Управління ПФУ у Ставищенському районі Київської області № 3557/03 від 23 грудня 2016 року їй було відмовлено в перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013 - 2015 роки, які передують року призначення пенсії.

Позивач просить суд визнати протиправним рішення начальника Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області № 3557/03 від 23 грудня 2016 року та зобов'язати відповідача перерахувати та виплачувати в подальшому їй пенсію за віком, починаючи з 01 березня 2016 року, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2014, 2015 роки та здійснити виплату недоотриманих сум пенсії за період з 1 березня 2016 року; стягнути із відповідача на її користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини, викладені в позові.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали, подали до суду письмові заперечення в яких зазначили, що згідно статті 7 Закону України „Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. Відповідно до п. 1 ст. 40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при обрахунку пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Відповідно до поданої позивачем заяви № 4/5 від 06.01.2011 року з усіма необхідними документами було призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та до підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням норм статті 24-25, 27, 28, 40-41, 44-45, 47, які були чинні на 06.01.2011 року. При переході з одного виду пенсії на інший позивачці було взято розмір середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2010 рік, що передував року звернення за призначенням пенсії за вислугу років. Крім того, просять суд застосувати строк позовної давності, оскільки позивач вперше отримала перераховану пенсію за віком, як мати інваліда з дитинства 15 квітня 2016 року, а до суду з вказаним позовом звернулася 20 березня 2017 року, тобто після закінчення шестимісячного строку, який передбачений для звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів.

Суд розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, її представника, представників відповідача, оглянувши пенсійну справу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги, слід задовольнити частково виходячи з наступного.

З копії трудової книжки (а.с. 66-77), копії заяви про призначення пенсії від 6 січня 2011 року (а.с. 25), копії заяви про припинення виплати пенсії від 31 січня 2011 року (а.с. 26), копії витягу з пенсійної справи позивача (а.с. 73-87) судом встановлено, що 6 січня 2011 року відповідно до ст. 55 Закону України „Про пенсійне забезпечення" позивачу було призначено пенсію за вислугу років. 1 лютого 2011 року нарахування та виплату вказаної пенсії було припинено у зв'язку з працевлаштуванням на посаду вчителя математики та інформатики Розкішнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів. 7 січня 2016 року виплату пенсії за вислугу років відновлено, в зв'язку зі звільненням 6 січня 2016 року з посади, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років. 1 березня 2016 року нею було подано заяву на призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства у відповідності з вимогами Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

25 листопада 2016 року позивач звернулася до Управління ПФУ у Ставищенському районі Київської області з заявою, в якій просила здійснити перерахунок та виплату пенсії із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за період трьох років, що передують року звернення за призначенням пенсії з 1 березня 2016 року, як особі, що звернулася з заявою про призначення пенсії за віком вперше.

Листом № 3557/03 від 23.13.2016 року відповідач повідомив, що у задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії відмовлено.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 3 квітня 2017 року Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі реорганізовано в Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (а.с. 32-34).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Вказаний закон є спеціальним законом, який визначає призначення, перерахунок і виплату пенсій.

Частиною 3 ст. 4 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

У частині першій статті 9 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 10 вищевказаного Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 1 ст. 26 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ч. 3 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" тимчасово, до прийняття відповідного закону: жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Судом встановлено, що 1 березня 2016 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі із заявою про призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства у відповідності з вимогами Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 28).

Із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший (з пенсії за вислугу років на пенсію за віком), позивач до Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі не зверталася.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 Закону України „Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону України „Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" регламентовано порядок призначення пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку за заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14 та від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а, де суд вказав, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років. Крім того, після призначення пенсії за вислугу років позивача продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування

Призначення пенсії за вислугу років вищевказаним законом не передбачене.

Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі після звернення позивача 1 березня 2016 року із заявою про призначення пенсії за віком повинно було призначити їй пенсію за віком відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а не вирішувати питання щодо доцільності її переведення з пенсії за вислугу років, призначену за нормами Закону України „Про пенсійне забезпечення", на пенсію за віком, передбачену Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення їй пенсію за віком 1 березня 2016 року, тому показник середньої заробітної плати має бути врахований за 2013 - 2015 роки.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи, що позивачу було призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" ОСОБА_1 звернулася 1 березня 2016 року вперше, тому вона має право на отримання пенсії за віком відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" із застосуванням показника заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення цього виду пенсії.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки пенсія є періодичною виплатою, яка виплачується щомісяця, то про порушення свого права позивач мала дізнатись, не отримуючи пенсію у встановленому законом розмірі, однак у визначений процесуальним законом строк до суду не звернулася.

Частиною 1 ст. 100 КАС встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Оскільки до суду із позовною заявою ОСОБА_1 звернулася 20 березня 2017 року, суд вважає, що вимоги за період з 1 березня 2016 року по 19 вересня 2016 року заявлені за межами 6-місячного строку звернення до адміністративного суду. Заяви про поновлення строку та доказів поважності причин його пропуску позивачем до позову не додано, а тому позов ОСОБА_1 в частині вимог про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії за період з 1 березня 2016 року по 19 вересня 2016 року включно - залишити без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме: визнати неправомірним вищевказане рішення начальника Управління Пенсійного Фонду України у Ставищенському районі про відмову позивачу у перерахунку з 20 вересня 2016 року пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2013, 2014 та 2015 роки, згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та зобов'язати Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу по Україні за 2013, 2014 та 2015 роки, згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 20 вересня 2016 року та виплатити недоотриману суму пенсії з урахування вже проведених виплат з 20 вересня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Проте, оскільки, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються Пенсійний фонд України, тому з відповідача не може бути стягнутий судовий збір.

Керуючись ч. 1 ст. 8, ч. 3 ст. 22, ч. 1 ст. 58 Конституції України, ст.ст. 6, 7, 55 Закону України „Про пенсійне забезпечення", ст.ст. 9, 26, 27, 45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ст. 2, 6, 8, 9, 10, 11, 17, 86, 94, 99-100, 159 - 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позов ОСОБА_1 в частині вимог про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії за період з 1 березня 2016 року по 19 вересня 2016 року включно залишити без розгляду.

Визнати неправомірним рішення начальника Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області № 3557/03 від 23 грудня 2016 року щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку з 20 вересня 2016 року пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2013, 2014 та 2015 роки, згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язати Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу по Україні за 2013, 2014 та 2015 роки, згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 20 вересня 2016 року та виплатити недоотриману суму пенсії з урахування вже проведених виплат з 20 вересня 2016 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у строк, встановлений ст. 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Рішення в повному обсязі виготовлене 16 червня 2017 року.

Суддя Т. Н. Скороход