Справа № 465/5772/16-а
Суддя: Масендич В. В.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

06.06.2017 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі

головуючого судді Масендич В.В.

при секретарі Левицькому М.І.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа: ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування розпорядження щодо демонтажу самочинного будівництва,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_4 районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа: ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування розпорядження №08 від 11.01.2016р. «Про знесення самочинно добудованої веранди до квартири №4 на вул. Зерова, 20».

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що 11.01.2016р. ОСОБА_4 районною адміністрацією Львівської міської ради прийнято розпорядження №08 «Про знесення самочинно добудованої веранди до квартири №4 на вул. Зерова, 20», яким відповідно до п.2 позивача зобовязано у місячний термін за власні кошти знести самочинно добудовану веранду розмірами 4,12м х 2,50м до квартири №4 на вул. М.Зерова, 20.

Позивач вважає таке розпорядження протиправним та необґрунтованим, оскільки таке не доводилось їй до відома, а про його існування вона дізналась отримавши ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі № 465/3592/16-ц за позовом ОСОБА_4 районної адміністрації Львівської міської ради до неї, про знесення самочинно добудованої веранди. При цьому відповідачем не дотримано процедури його прийняття, яка затверджена рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №835 від 09.09.2011р. «Про затвердження положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові».

Так, позивач посилається на п.1.1 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011р. №835, таке Положення регулює процедуру вирішення питань, повязаних з самочинним будівництвом на території м.Львова, з метою визначення можливості збереження самочинно збудованих (реконструйованих) обєктів містобудування та архітектури.

Згідно п.2.1 цього Положення, відповідальність за своєчасне виявлення, попередження і вжиття заходів щодо самочинного будівництва покладається на уповноважених посадових осіб та інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області.

Також пунктом 2.6 вказаного Положення передбачено, що на особу, яка скоїла порушення, уповноважена посадова особа складає акт-попередження, протокол про адміністративне правопорушення та скеровує його адміністративній комісії при районній адміністрації. Адміністративна комісія, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, виносить постанову по справі, а за пунктом 2.7 акт-попередження у всіх випадках самочинного будівництва складається на момент його виявлення, тобто негайно, та реєструється у журналі реєстру самочинного будівництва. У справах, які належать до повноважень інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, районі адміністрації скеровують акти-попередження у вказану інспекцію для прийняття відповідного рішення.

Позивач також зазначає, що з пункту 4.1 Положення слідує, що фізична або юридична особа, яка здійснює (здійснила) самочинне будівництво, зобовязана протягом 30 днів з дня складання акта-попередження подати заяву на імя директора департаменту містобудування про отримання висновку про можливість експлуатації проведеного або про можливість закінчення здійсненого (здійснюваного) самочинного будівництва.

У подальшому Департамент містобудування за заявою заявника, при наявності документів, зазначених у п. 4.2, з обстеженням самочинно здійсненого будівництва (реконструкції) на місці, з залученням працівників ЛКП «Архбуднагляд» або КП «Відділ архітектурно-проектних робіт та оцінки землі» протягом 10 робочих днів готує висновок про можливість експлуатації здійсненого або про можливість закінчення самочинного здійснюваного будівництва (реконструкції), який скеровується на розгляд міжвідомчої комісії при районній адміністрації відповідного району, у якому здійснено (здійснюється) самочинне будівництво (п.п.4.3, 4.5 Положення). Після цього, районна адміністрація постановляє одне із рішень, зазначених у п.5 Положення, серед яких і рішення про знесення у терміни, визначені розпорядчими документами, самочинного будівництва особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, за її кошти (п.5.1.3).

Позивач зазначає, що оскаржуваним розпорядженням районної адміністрації затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 29.12.2015р. №43 параграф 03), проте позивача, зацікавлену особу, ніхто на засідання не запрошував. Відтак, із долучених ОСОБА_4 районною адміністрацією документів до позову заявленого до позивача, про знесення самочинно добудованої веранди, вона дізналась, що мав місце акт-попередження районної адміністрації від 08.12.2015р., з якого вбачається, що в результаті перевірки виявлено порушення передбачене ст.. 97 КУпАП. При цьому самовільне будівництво, а саме, самовільно виконані роботи з добудови веранди квартири №4 на вул. Зерова, 20, виявлено 15.07.2014р., а розпочаті вони у 2013р.

Водночас позивачу запропоновано зявитися в ДАБК для розгляду справи за порушення, передбачене ст.. 97 КУпАП. Разом із тим зазначено, що ОСОБА_3 відмовилася від підпису на ньому, що суперечить фактичним обставинам, оскільки про його існування їй не було відомо загалом.

Окрім цього, позивач зазначає, що акт-попередження не відповідає зразку Додатку до Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові, оскільки не містить пропозицій з приводу заходів щодо усунення порушень з визначення строку виконання, а також пояснень особи, що скоїла правопорушення.

Позивач також зазначає, що ст.. 97 КУпАП включено на підставі Закону №4220-VI від 22.12.2011р. Відтак, акт ЛКП «Навколо Базару» складався лише при підготовці до суду позову про знесення самочинно добудованої веранди, і відповідно позивач не могла, як вказано в акті-попередженні, відмовлятися його отримувати. Вказаний акт-попередження та попередження директора ЛКП щодо виконання оскаржуваного нею розпорядження районної адміністрації позивач також не отримувала поштою.

У той же час, позивач зазначає, що постановою від 26.11.2015р. адміністративною комісією при ОСОБА_4 районній адміністрації Львівської міської ради на неї накладено штраф в розмірі 51 грн. за порушення, передбачене ст.. 150 КУпАП, а саме, за самовільне влаштування балкону. Підставою для цього став протокол про відповідне правопорушення №116 від 03.11.2015р., який складено майстром ЛКП «Навколо Базару» при виявленні самовільного влаштування балкону. Таким чином у акті-попередженні від 08.12.2015р. та у протоколі про порушення ст.. 150 КУпАП від 03.11.2015р. наявна різна інформація як щодо самовільного будівництва, так і часу його виявлення.

Згідно із визначень термінів і понять, наведених у додатку Б до Державних будівельних норм (ДБН) В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», балкон це виступаюча з площини стіни фасаду обгороджена площадка, що служить для відпочинку влітку, а веранда засклене неопалюване приміщення, прибудоване до малоповерхового будинку або вбудоване у нього, яке не має обмеження за глибиною. Також позивач зазначає, що з даного питання вона жодного разу не запрошувалась в ДАБК, куди нібито направлявся акт-попередження ЛКП «Навколо базару». Окрім цього, позивач є лише одним із співвласників квартири №4 на вул. Зерова, 20 у м.Львові.

Позивач вказує, що своїми діями відповідач позбавив її права на звернення із відповідними заявами в департамент містобудування Львівської міської ради та голови ОСОБА_4 районної адміністрації Львівської міської ради щодо погодження та можливості експлуатації самочинно здійсненого будівництва до квартири АДРЕСА_1, так як позивач почала збирати усі необхідні документи, однак неналежний стан її здоровя та скрутне фінансове становище обмежили її дії щодо завершення збору документів для будівництва балкону, та в подальшому можливості експлуатації обєкта самовільного будівництва.

Крім цього, відповідачем не взято до уваги, що ще у 2012 р. на її замовлення ТзОВ «Галкомплект» розроблено проектні пропозиції влаштування балкону квартири №4 на вул. Зерова, 20 для розгляду міжвідомчої комісії, а також той факт, що збудований балкон не порушує права та інтереси жодних осіб.

Відтак, на підставі наведеного позивач просить адміністративний позов задоволити повністю.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений адміністративний позов з аналогічних підстав викладених в ньому, доповнила, що сусідами будинку №20 по вул. Зерова надано згоду на проведення будівельних робіт, а саме влаштування балкону до квартири №4. Крім цього, висновок міжвідомчої комісії зроблено виключно на підставі відсутності у ОСОБА_3 погодженої проектної документації, дозволу інспекції Держархбудконтролю на ведення будівельних робіт. В той же час висновки не містять, які саме порушення будівельних норм і правил допущено при здійсненні прибудови. Розпорядження № 08 «Про знесення самочинно добудованої веранди до квартири №4 на вул. Зерова,20» є протиправним, оскільки воно прийняте не лише за відсутності відповідача у спірних відносинах, але й відсутності необхідного обсягу повноважень на зобовязання особи у примусовому (розпорядчому, наказному) порядку знести самочинне будівництво та підміни таким чином суду. Зобовязання (пропозиція) особі вчинити певні добровільні дії у формі прийняття обовязкового для виконання рішення субєкта владних повноважень (правового акту) є неприпустимим.

Представник відповідача ОСОБА_4 районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні відносно позову заперечив, пояснив, що оскаржуване розпорядження про демонтаж здійсненої мешканцем квартири АДРЕСА_1 є законним та обґрунтованим, прийняте на підставі наявних у адміністрації повноважень. Зокрема вказав, що прийняттю розпорядження передує розгляд даного питання на засіданні міжвідомчої комісії, до складу якої входять технічні спеціалісти в тому числі, які уповноважені надавати оцінки наявності чи відсутності ознак самочинного будівництва. В той же час, обов'язку проводити будь-які експертизи у повноваження міжвідомчої комісії чи адміністрації не входить. Однак вважає, що факт здійснення спірної прибудови позивачем самочинно був встановлений, оскільки жодних дозволів органів влади на це будівництво не видавалося, і такі позивачем адміністрації не були представлені. Крім цього, представник відповідача зазначив, що у відповідності до Положення про розмежування повноважень, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №777 від 14.07.2016р., ОСОБА_4 районна адміністрація є уповноваженим органом, що здійснює на ввіреній їй території району контроль за здійсненням самочинного будівництва. А тому вважає позовні вимоги безпідставними, просить в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В судове засідання третя особа ОСОБА_5 не зявився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, адміністративний позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити.

Заслухавши думку учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи та давши правову оцінку представленим доказам у їх сукупності, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.3.ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розпорядженням Фанківської районної адміністрації Львівської міської ради від 11.01.2016 року №08 «Про демонтаж самочинно добудованої веранди», затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол №43 параграф 03 від 29.12.2015 року) про знесення самочинно добудованої веранди розмірами 4,12м х 2,50м до квартири №4 на вул. М.Зерова, 20 без оформлених дозвільних документів на будівництво, погодженої проектної документації та без вирішеного питання землекористування. Зобовязано ОСОБА_3 власника квартири №4 на вул. М.Зерова, 20 у місячний термін за власні кошти знести самочинно добудовану веранду розмірами 4,12м х 2,50м до квартири №4 на вул. М.Зерова, 20.

До суду звернулася із адміністративним позовом ОСОБА_3, яка вважає, що вказане розпорядження прийнято з порушенням принципу законності, обґрунтованості та рівності перед законом, з перевищенням повноважень, та порушує її права як мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 на користування верандою.

Проте з такими твердженнями позивача суд не може погодитися виходячи із наступного.

У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як встановлено судом, згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 15.07.1996р. №206834, співвласниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_5. Згідно свідоцтва про спадщину від 25.02.2010р. посвідченого державним нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, ОСОБА_3 прийняла спадщину від ОСОБА_6, який помер 22.06.2009 року, яка складається з 2/4 часток квартири АДРЕСА_3, яка в цілому складається з двох житлових кімнат та кухні, житлова площа 26,0 кв.м., загальна площа становила 34,3 кв.м., комори в підвалі 2,0 кв.м. Зміна житлової площі з 26,0 кв.м. на 25,0 кв.м. в результаті переобмірів.

Згідно довідки з місця проживання від 21.07.2016р. №2751 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Згідно технічного плану будинку №20 по вул. Зерова (стара назва Урицького) у м.Львові завіреного ЛКП «Навколо Базару», до вказаного будинку здійснено самовільну прибудову веранди розміром 2,00м х 4,12м.

ЛКП «Навколо Базару» направляло ОСОБА_3 попередження від 21.01.2016р. №14 в якому просило в місячний термін виконати п.2 Розпорядження ОСОБА_4 районної адміністрації №08 від 11.01.2016р., а саме за власні кошти знести самочинно добудовану веранду розмірами 4,12м х 2,50м до квартири №4 на вул. Зерова, 20 у м.Львові.

У відповідності до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не представлено суду жодного доказу про те, що на момент прийняття оскаржуваного розпорядження вказана прибудова здійснювалася на підставі дозволів на ведення будівельних робіт органів влади, що здійснюють контроль у сфері будівництва, що така прибудова відповідала існуючим на той час будівельним нормам і правилам, а також, що здійснювалася на земельній ділянці, відведеній для цієї мети.

Крім цього, ухвалою Львівської міської ради від 14.07.2016 №777 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» та рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.11.2016 №977 «Про затвердження Положень про районні адміністрації Львівської міської ради та їх структур» затверджено Положення про ОСОБА_4 районну адміністрацію Львівської міської ради.

Відповідно до п.1.1. Положення ОСОБА_4 районна адміністрація Львівської міської ради є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 26.05.2016 № 505 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», утвореним відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно п. 1.2. Положення, районна адміністрація є підзвітною і підконтрольною міській раді, виконавчому комітету міської ради, Львівському міському голові і підпорядкована першому заступнику міського голови

До повноважень ОСОБА_4 районної адміністрації у сфері будівництва віднесено надання дозволів на влаштування елементів благоустрою і озеленення у встановленому виконавчим комітетом порядку (п. 4.49. Положення), розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо) (п. 4.50. Положення), підготовка висновків щодо зміни функціонального призначення господарських і допоміжних приміщень (п. 4.52. Положення). Створення районної міжвідомчої комісії та організація її роботи (п. 4.46. Положення).

Додатком №3 до Положення про міжвідомчу комісію при районній адміністрації Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №331 від 25.05.2007р. «Про затвердження Положення про міжвідомчі комісії і районних адміністраціях Львівської міської ради зі змінами та доповненнями від 11.09.2009р. визначено компетенцію міжвідомчої комісії ОСОБА_4 районної адміністрації у сфері врегулювання питань самочинного будівництва. У п.3.11 вказано, що міжвідомча комісія розглядає питання і дає технічні висновки про здійснене (здійснюване) юридичними, фізичними особами, фізичними-особами субєктами підприємницької діяльності самочинне будівництво, самочинну реконструкцію, переобладнання та капітальний ремонт існуючих обєктів відповідно вимог Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням від 09.09.2011 №835.

Відповідно до Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, розгляд питань за фактами здійсненого фізичними та юридичними особами самочинного будівництва (реконструкції) обєктів за підвідомчістю справ здійснює районна адміністрація відповідного району. У якому здійснено (здійснюється) самочинне будівництво (п. 3.1). Відповідно до цього ж положення п.5.1.1 міжвідомчі комісії при районних адміністраціях за наслідками самочинного будівництва можуть приймати рішення про передачу матеріалів до суду у разі істотного відхилення будівництва від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, або істотного порушення будівельних норм і правил з відповідним позовом про зобовязання проведення особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відповідної перебудови. Якщо проведення є неможливим або особа, яка здійснила будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за кошти особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Згідно ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільської, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищного, міської, районної у місті ради, прийняті в межах наданих їм повноважень є обовязковими до виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, обєднаннями громадян, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011р. №835 «Про затвердження Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові» передбачено право міжвідомчих комісій при районних адміністраціях приймати рішення про знесення у терміни, визначені розпорядчими документами, самочинного будівництва, зокрема, у разі порушення прав інших осіб. Слід звернути увагу, що дане Положення застосовується не лише до самочинного будівництва, як такого, що визначене ст.376 ЦК України, а й до перепланування, реконструкції та переобладнання житлових приміщень шляхом встановлення балконів, лоджій, веранд та інше без влаштування фундаментів.

Положенням про міжвідомчі комісії при виконкомі і районних адміністраціях Львівської міської ради передбачено право міжвідомчим комісіям при районній адміністрації розглядати питання і давати технічні висновки щодо здійсненого самочинного будівництва, самочинної реконструкції, переобладнання відповідно до Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва м. Львові

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки здійснена ОСОБА_3 прибудова була здійснена без необхідних дозвільних документів на ведення будівельних робіт, щодо неї були відсутні відомості про її відповідність будівельним нормам та правилам на час прийняття розпорядження, тому ОСОБА_4 районна адміністрація обґрунтовано та на законних підставах прийняла розпорядження про затвердження висновку міжвідомчої комісії про визнання здійсненої прибудови самочинною та її демонтаж.

Одночасно суд вважає за необхідне звернути увагу на ту обставину, що у відповідності до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що на момент прийняття оскаржуваного розпорядження ОСОБА_4 районна адміністрація діяла законно, обґрунтовано та в межах наданих їй повноважень, а відтак підстав для визнання вказаного розпорядження нечинним та скасовувати його у суду немає, у зв'язку із чим в задоволенні адміністративного позову слід відмовити за його безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 2,9,94,160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа: ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування розпорядження щодо демонтажу самочинного будівництва відмовити.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Масендич В. В.