Справа № 805/4333/16-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2017 р. м. Київ К/800/6437/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді суддів:Іваненко Я.Л., Головчук С.В., Заїки М.М.,
секретар судового засідання Малина Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркуши Олександра Івановича, Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, треті особи - Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, Донецька обласна державна адміністрація про визнання протиправним та скасування наказу за касаційною скаргою Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркуши О.І., Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, треті особи - Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, Донецька обласна державна адміністрація, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркуши О.І. від 04 листопада 2016 року №68к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_4».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації Гаркуши О.І. від 04 листопада 2016 року №68к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_4» змінено підстави звільнення та вирішено звільнити позивача з 05 серпня 2016 року у зв'язку з незгодою на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов. Позивач вважає вказаний наказ протиправним з огляду на те, що він не висловлював незгоди на проходження державної служби у зв'язку зі зміною її істотних умов, оскільки відповідно до приписів статті 43 Закону України «Про державну службу» протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов праці він не подавав заяви ані про звільнення, ані про переведення на іншу запропоновану посаду.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано виданий головою комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркушею О.І. наказ Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 04 листопада 2016 року №68к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_4».

У касаційній скарзі Департамент з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів касаційної скарги зазначає, що оскаржуваний наказ про зміну підстав звільнення позивача виданий з метою зміни формулювання причин звільнення, у зв'язку з уточненням юридичної кваліфікації обставин, які стали причиною звільнення. Так, позивач не надав згоду на переведення на запропоновану йому посаду, про що ним зроблено напис на зворотному боці наказу Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 04 листопада 2016 року №68к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_4», що свідчить про незгоду позивача із запропонованою посадою та невідповідність підстав його звільнення фактичним обставинам.

Крім того вказує, що судами першої та апеляційної інстанції залишено поза увагою те, що наказом Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 15 вересня 2016 року № 23-к скасовано наказ від 10 серпня 2016 року № 17-к «Про призначення ОСОБА_4».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним вимогам не відповідають.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28 січня 2016 року головою Донецької обласної державної адміністрації, керівником Донецької обласної військово-цивільної адміністрації прийнято розпорядження №54 «Про структуру обласної державної адміністрації», яким утворено Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, як самостійний структурний підрозділ облдержадміністрації шляхом злиття Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації та Управління інформаційної політики та з питань преси Донецької обласної державної адміністрації. Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації визначено правонаступником вказаного Управління та Департаменту з питань внутрішньої політики. Також зазначено, що Департамент з питань внутрішньої політики підлягає припиненню як юридична особа.

Наказом Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 01 лютого 2016 року №14к «Про проведення заходів з реорганізації» скорочено посаду заступника начальника управління - начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, яку обіймав ОСОБА_4

З вказаним наказом позивач ознайомився 01 лютого 2016 року, про що свідчить відповідний лист ознайомлення.

19 травня 2016 року позивач ознайомився з попередженням про зміну істотних умов державної служби заступника начальника управління - начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації.

27 липня 2016 року позивача ознайомлено з листом Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 26 липня 2016 року №3/04.01-104-13, яким повідомлено, що у зв'язку з ненадходженням від ОСОБА_4 заяви про звільнення або про переведення на запропоновану посаду, він вважається таким, що погодився з запропонованою посадою заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації. У вказаному листі також зазначено, що ОСОБА_4 просять надати до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації пакет документів, необхідних для працевлаштування на запропонованій посаді.

27 липня 2016 року комісією з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації складено акт, за яким від позивача не надійшло заяви про звільнення або про переведення на запропоновану посаду, а тому він вважається таким, що погодився з запропонованою посадою заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації.

05 серпня 2016 року головою комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступником директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркушею О.І. видано наказ Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації №65к «Про звільнення ОСОБА_4», яким відповідно до статті 43 Закону України «Про державну службу» звільнено ОСОБА_4, заступника начальника управління - начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, з займаної посади 05 серпня 2016 року за переведенням для продовження проходження служби в Департаменті інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації. Позивач ознайомився із вказаним наказом 05 серпня 2016 року.

Наказом Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 10 серпня 2016 року №17к «Про призначення ОСОБА_4» позивача призначено на посаду заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації за переведенням з Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації. Цим наказом позивачу рекомендовано у строк до 15 серпня 2016 року прибути до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації з трудовою книжкою та документами, необхідними для належного оформлення працевлаштування.

На зворотному боці вказаного наказу 10 серпня 2016 року позивач зазначив, що заяву на переведення в Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації не писав та зазначив, що заборонив Гаркуші О.І. передавати його персональні дані в інші структури.

04 листопада 2016 року головою комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступником директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркушею О.І. видано наказ Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації №68к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_4», за яким враховуючи, що протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби від ОСОБА_4 не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому частини 4 статті 43 Закону України «Про державну службу», та позивач не погодився із запропонованою йому посадою в Департаменті інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, змінено підстави звільнення позивача шляхом викладання пункту першого наказу Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 05 серпня 2016 року №65к «Про звільнення ОСОБА_4» в новій редакції наступного змісту: «звільнити ОСОБА_4 з посади начальника управління - начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації 05 серпня 2016 року у зв'язку з незгодою на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу»». Позивач ознайомився із вказаним наказом 07 листопада 2016 року, про що зазначено на зворотному боці наказу.

Наказом Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 01 грудня 2016 року №72к «Про внесення змін до наказу від 04.11.2016 №68к» до спірного наказу внесено зміни шляхом зазначення належного «заступника начальника управління - начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації» замість «начальника управління - начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації».

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що у відповідача не було підстав для прийняття оскаржуваного наказу та зміни підстав звільнення ОСОБА_4 на пункт 6 частини 1 статті 83 Закону України «Про державну службу», оскільки позивач не подавав заяв, які передбачені абзацом другим частини 4 статті 43 Закону України «Про державну службу». За відсутності вказаних заяв позивач вважався таким, що погодився на продовження проходження державної служби на новій посаді незалежно від його фактичних дій (бездіяльності) щодо подання необхідних документів до Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації або виконання службових обов'язків на новій посаді.

Проте повністю погодитись з висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів не може та вважає їх передчасними.

Згідно преамбули Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII зазначений закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1 Закону України «Про державну службу» державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; управління персоналом державних органів; реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно пункту 1 частини 1 та частини 2 статті 41 Закону України «Про державну службу» державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обов'язкового проведення конкурсу на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби.

Переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 43 Закону України «Про державну службу» підставами для зміни істотних умов державної служби є: ліквідація або реорганізація державного органу; зменшення фонду оплати праці державного органу; скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.

Про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.

У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 83 Закону України «Про державну службу» державна служба припиняється у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону).

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_4 у зв'язку з упорядкуванням структури обласної державної адміністрації запропоновано посаду заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації. Позивач ознайомлений з даною пропозицією із зазначенням про ненадання згоди на переведення до Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації.

Незважаючи на ненадання позивачем такої згоди, керуючись приписами Закону України «Про державну службу» Департаментом інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації видано наказ від 10 серпня 2016 року №17к про призначення позивача на посаду заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації.

Як вбачається з матеріалів справи, Департамент з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, обґрунтовуючи правомірність оскаржуваного наказу від 04 листопада 2016 року №68к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_4» вказував на ту обставину, що наказом Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 15 вересня 2016 року за №23-к «Про скасування наказів від 10 серпня 2016 року №17-к, №18-к, №19-к» на підставі актів відсутності працівників на робочому місці від 16 серпня 2016 року та від 17 серпня 2016 року скасовано, зокрема, наказ від 10 серпня 2016 року №17к «Про призначення ОСОБА_4».

Проте, вирішуючи даний спір по суті, суди попередніх інстанцій вказані доводи відповідача залишили поза увагою та не надали їм відповідної правової оцінки у системному взаємозв'язку з іншими обставинами справи.

Крім того, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не може повністю погодитися з висновком судів попередніх інстанцій, що позивач надав згоду на продовження проходження державної служби на новій посаді незалежно від його фактичних дій (бездіяльності) щодо подання необхідних документів до Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації або виконання службових обов'язків на новій посаді, з огляду на те, що позивачем зроблено напис на зворотному боці наказу Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 04 листопада 2016 року №68к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_4» про незгоду на переведення.

Так, доказами про відмову від продовження роботи може бути заява працівника, в якій він вказує про небажання продовжувати роботу на нових умовах, чи інші дані, які свідчать про не виконання покладених трудових обов'язків.

Не встановлення в судовому процесі зазначених вище обставин як таких, що мають суттєве значення у справі, призвело до передчасних та необґрунтованих належним чином висновків щодо прав і обов'язків сторін у даному спорі, та відповідно до положень частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень.

При новому розгляді справи судам попередніх інстанцій на підставі зібраних доказів слід встановити чи дійсно мало місце відмова, чи надання згоди позивача на продовження роботи у зв'язку зі змінами істотних умов праці на займаній посаді.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового судового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко С.В. Головчук М.М. Заїка