Справа № 266/3925/16-а
Суддя: Курбанова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/3925/16-а
Провадженя№ 2-а/266/19/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017 м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбановой Н.М.

за участі секретаря Макогон С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Маріуполя про визнання дій неправомірними та спонукання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними та спонукання вчинити певні дії, який в остаточній редакції зводиться до наступного, позивачка просить визнати неправомірними дії УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя щодо припинення виплати їй пенсії з 01.04.2015 року та зобов'язати УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя відновити їй виплату пенсії у раніше призначеному розмірі з 01.06.2015 р. по 31.12.2015 року та з 01.01.2016 р.

Ухвалою від 22.05.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Приморському районі міста Маріуполя про визнання дій не правомірними та спонукання вчинити певні дії, в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області відновлення ОСОБА_1 виплату пенсії у раніше призначеному розмірі за період 01.06.2015 року по 11.04.2016 року - залишено без розгляду

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона отримувала з 26.01.2011 р. пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та після призначення пенсії продовжувала працювати в службі у справах дітей Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, є ветераном праці. З 01.04.2015 року виплата пенсії за віком їй була припинена відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 02.03.2015 року. Вказаною статтею було передбачено, що тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування, у період служби у органах місцевого самоврядування, пенсії призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. Відповідач також посилається на ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», в редакції від 24.12.2015 року, згідно якої, тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування, у період служби у органах місцевого самоврядування, пенсії призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. Зазначений закон звузив обсяг її права на пенсію як працюючого пенсіонера. Відповідачем була надана відповідь №12972/04 від 12.09.2016 р. з якої їй стало відомо, що їй тимчасово припинено виплату пенсії з 01.04.2015 р., оскільки вона працює в органах місцевого самоврядування. Вважає, що вказана відповідь відповідача про відмову у відновленні виплати раніше призначеної її пенсії грубо порушує її конституційне право на пенсійне забезпечення, передбачене ст. 46 Конституції України. Крім того, позивачка звернулась до суду з заявою та просила поновити строки звернення до суду, пославшись на те, що про порушення свого права на пенсію вона дізналася лише з відповіді відповідача від 12.09.2016 року, тому вона не мала можливості для звернення до суду з метою захисту порушених прав у встановлений законодавством строк. Просила суд вважати причину пропуску звернення до суду поважною та поновити строк звернення до суду з даною позовною заявою.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася надавши письмову заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутності.

Представник УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя позов не визнала та в обґрунтування заперечень зазначила, що з 01.04.2015 року у зв'язку із змінами в ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», тимчасово, у період з 01.04.2015р. по 31.12.2015р. та 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування, у період служби у органах місцевого самоврядування, пенсії призначені відповідно до законодавства не виплачуються, а після звільнення з роботи виплата пенсії поновлюється. Даний Закон є чинним, він не визнавався неконституційним, а тому дії відповідача не можуть бути визнані протиправними. Таким чином, виплата пенсії ОСОБА_1 припинена з 01.04.2015 р. згідно вимог діючого законодавства. На підставі вищезазначеного, Управління ПФУ просило суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, а також у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 26.01.2011 року перебуває на обліку в УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

До 01 квітня 2015 року позивачка ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», проте з 01 квітня 2015 року виплата пенсії позивачці була припинена у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ.

Згідно відповіді УПФУ в Приморському районі м.Маріуполя №12972/04 від 12.09.2016 року, позивачці повідомлено, що оскільки вона продовжує працювати в службі у справах дітей Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», то враховуючи зміни в законодавстві, з 01 квітня 2015 року виплата її пенсії припинена.

З 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIIІ від 02.03.2015 (далі - Закон № 213-VIIІ), яким внесено зміни до частини 7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року та у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року посадовими особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. Після звільнення з роботи пенсії поновлюються.

Пунктом п'ятим «Прикінцевих положень» Закону № 213-VIIІ передбачено, що У разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Закон № 213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Крім того, Законом України від 24.12.2015 № 911-УІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 911-УШ (далі - Закон № 911) згідно пункту 2 ч. 1 ст. 5 перше речення ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 було викладено в наступній редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Абзац другий частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Законів № 213-VIII від 02.03.2015, № 911-VIII від 24.12.2015; із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016) передбачає, що тимчасово, по 31 грудня 2017 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Тобто, в даному випадку позивач не має право на отримання пенсії за період з 11 квітня 2016 року.

Також слід зазначити, що такі обмеження відповідно вказаного Закону були застосовані також до всіх інших службовців державного сектору.

Суд крім, того звертає увагу, що в абзаці четвертому частини першої статті 47 Закону 1058 (в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015; із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016) зазначено, що тимчасово, по 31 грудня 2017 року у період роботи на інших посадах/роботах пенсія (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Тобто, певні обмеження зазнали також особи приватного сектору.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, зокрема, в справі "Кечко проти України", рішення від 8 листопада 2005 року (Заява N 63134/00, § 23) Суд зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство.

У справі "Ейрі проти Ірландії", рішення від 09.10.1979 № 1, Європейський суд з прав людини констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено Європейським судом з прав людини у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» рішення від 12.10.2004, скарга N 60669/00.

За таких обставин, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Маріуполя не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 160-163,167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Маріуполя про визнання неправомірними дії УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя щодо припинення виплати їй пенсії та зобов'язати УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя відновити їй виплату пенсії у раніше призначеному розмірі з 11.04.2016 р. - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Курбанова Н. М.