Справа № 752/2837/16-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року м. Київ К/800/26157/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г. Горбатюка С.А. Мороз Л.Л.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 07 липня 2016 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року

у справі № 752/2837/16-а

за позовом ОСОБА_4

до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в

м. Києві

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів.

Позивач просив суд

- визнати протиправними дій відповідача щодо порушення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та прийняття всіх необхідних заходів стосовно виконання рішення суду по нарахуванню компенсації з урахуванням вимог статтей 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Закону України «Про соціальний захист дітей війни»;

- зобов'язати відповідача здійснити нарахування позивачу недоотриманих коштів, відповідно до статтей 50, 54 Законів України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про соціальний захист дітей війни» за 2010-2011 роки на підставі рішення суду із застосуванням державного стандарту мінімальної пенсії за віком станом на березень 2016 року із застосуванням Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»;

- стягнути з відповідача визначених економічним експертом недоотриманих позивачем коштів.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року, в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Суди попередніх інстанцій виходили з того, що в даному випадку відсутні підстави для індексації пенсії позивача, перерахованої відповідачем на підставі судових рішень, порядок і спосіб їх виконання не можуть бути змінені шляхом задоволення позовних вимог у межах даної адміністративної справи.

Не погоджуючись рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилалася на порушення судами норм матеріального права, просив вищезазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позову.

На адресу Вищого адміністративного суду України письмових заперечень від Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 вересня 2014 року у справі № 752/20319/14-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Управління по нарахуванню та виплаті Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню виплат про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України у Голосіївському районі м. Києва по відмові в проведенні перерахунку ОСОБА_4 державної та додаткової пенсії, як інваліду 2 групи з числа ліквідаторів, потерпілих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, починаючи з 29.09.2010 року по 22.07.2011 року включно протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Голосіївському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4, як особі, яка стала інвалідом другої групи внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, державної основної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, за період, починаючи з 29.09.2010 року по 22.07.2011 року включно, з урахуванням проведених виплат.

Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_4, як особі, яка стала інвалідом другої групи внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щорічної допомоги на оздоровлення за період з 29.09.2010 року по 17.09.2014 року включно, у відповідності до положень статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5 мінімальних заробітних плат неправомірними.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_4, як особі, яка стала інвалідом другої групи внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності до положень статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, за період, починаючи з 29.09.2010 року по 17.09.2014 року включно, з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню виплат здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4, як особі, яка стала інвалідом другої групи внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності до положень статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, за період, починаючи з 29.09.2010 року по 17.09.2014 року включно, з урахуванням проведених виплат.

Додатковою постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року у справі № 752/20319/14-а доповнено постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 17 вересня 2014 року.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України у Голосіївському районі м. Києва по відмові в проведенні перерахунку ОСОБА_4 соціальної допомоги як особі, що має статус дитини війни, у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, починаючи з 29.09.2010 року по 22.07.2011 року включно протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Голосіївському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4, соціальної допомоги як особі, що має статус дитини війни, у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, за період, починаючи з 29.09.2010 року по 22.07.2011 року включно, з урахуванням проведених виплат.

Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_4, як особі, яка стала інвалідом другої групи внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, розміру одноразової компенсації за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, у відповідності до положень статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат неправомірними.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_4, як особі, яка стала інвалідом другої групи внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, одноразової компенсації за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, у відповідності до положень статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню виплат здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4, як особі, яка стала інвалідом другої групи внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, одноразової компенсації за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, у відповідності до положень статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених виплат.

Голосіївським районним судом м.Києва було видано відповідні виконавчі листи на підставі вищевказаних рішень.

29.01.2015 року відповідачем на виконання зазначених судових рішень позивачу було проведено перерахунок його основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до норм статтей 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та пенсії як особі, що має статус дитини війни, на підставі Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно з проведеним перерахунок різниця недоплаченої позивачу пенсії становить 46701,79 грн.

При здійсненні позивачу зазначеного перерахунку його пенсії розмір мінімальної пенсії за віком, який є визначальним критерієм при здійсненні таких нарахувань, був розрахований відповідно до Законів України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» та «Про Державний бюджет України на 2011 рік».

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до статті 50 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 2 групи - у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно частини четвертої статті 54 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. № 2195-IV передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статтей 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 р. № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об'єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер (допомога при народженні дитини, допомога на поховання, матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо), а також допомога у зв'язку з вагітністю і пологами індексації не підлягають. Підтримка купівельної спроможності провадиться шляхом підвищення розміру зазначених виплат.

Згідно статтей 3, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 р. № 1282-XII індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Подальша індексація споживчих цін для індексації грошових доходів населення починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації 101 відсоток. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

П. 3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 визначено, що до об'єктів індексації, зокрема не відносяться соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму (пенсії, обчислені з урахуванням абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; додаткова пенсія, підвищення, компенсаційні виплати, надбавки та інші доплати до пенсії, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму; тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме; мінімальний розмір допомоги по безробіттю; державна соціальна допомога інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам; державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державна соціальна допомога на догляд; щомісячна грошова допомога малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним; компенсаційна виплата, що призначається непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами).

Частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з пп. 4, 5 Порядку № 1078 у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуваннями виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

У разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік» для осіб, що втратили працездатність, затверджено щоквартальне збільшення у 2010 році прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень.

Статтею 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визначено, що для осіб, які втратили працездатність також встановлено щоквартальне підвищення прожиткового мінімуму на одну особу: з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні, з 1 грудня - 800 гривень.

Скаржник касаційну скаргу обґрунтовує тим, що при здійсненні перерахунку його пенсії на підставі рішень суду відповідачем не було проведено її індексації, що суперечить Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», та застосовано стандарт мінімальної пенсії за віком станом на минулий час, оскільки фактично нарахування здійснювались в 2015 році. А період, за який здійснювався перерахунок пенсії позивачу визначений судом з 29.09.2010 року по 22.07.2011 року.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з твердженням скаржника з огляду на наступне.

Положення статтей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» містять пряму вказівку, що під час визначення розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1, та пенсії особам, які мають статус дитини війни, за основу їх обчислення як розрахункова величина береться мінімальна пенсія за віком, яка, у свою чергу, встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Разом з тим, додаткова пенсія, надбавки і доплати до пенсії та інші соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму, не належать до об'єктів індексації, що обумовлене визначенням щоквартального збільшення прожиткового мінімуму у бюджетному законодавстві, яке й враховується при розрахунку пенсії особи, виходячи з відповідних базових місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем при нарахуванні позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, державної пенсії як ліквідатору аварії на ЧАЕС категорії 1, та пенсії як особі, що має статус дитини війни, за період з 29.09.2010 року по 22.07.2011 року включно на підставі рішень суду у справі № 752/20319/13-а були враховані базові місяці і відповідні підвищення прожиткового мінімуму, встановлені статтею 52 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік» та статтею 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік».

Таким чином, відсутні підстави для задоволення вимог позивача стосовно індексації призначених йому виплат із застосуванням державного стандарту мінімальної пенсії за віком станом на березень 2016 року за Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Нарахування позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, державної пенсії як ліквідатору аварії на ЧАЕС категорії 1, та пенсії як особі, що має статус дитини війни, за період з 29.09.2010 року по 22.07.2011 року було здійснено відповідачем на підставі та на виконання рішень судів, ухвалених в іншій судовій справі. Тому оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу пенсійного фонду при їх виконанні може бути здійснено позивачем в порядку частини дев»ятої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом звернення з відповідною заявою до суду.

Крім того, статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право особи, яка бере участь у справі, звернутися із заявою про зміну способу або порядку виконання рішення суду.

Посилання скаржника, що відповідачем було порушено його права при виконанні вищевказаних постанови та додаткової постанови Голосіївського районного суду м. Києва, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не приймає до уваги, оскільки такі судові рішення ухвалені в межах іншої адміністративної справи.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 07 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року у справі № 752/2837/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановлених статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді