Справа № 2-а-687/11/1514
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2012-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2012 р.Справа № 2-а-687/11/1514

Категорія: 10.2.4Головуючий в 1 інстанції: Гура А.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Скрипченка В.О.,

суддів Домусчі С.Д., Шеметенко Л.П.,

за участю секретаря судового засідання Гречаного В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області на постанову Кодимського районного суду Одеської області від 28 березня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області про визнання неправомірною відмови в призначенні пенсії за вислугу років,

В С Т А Н О В И Л А :

09 березня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області у призначенні пенсії за вислугу років незаконною, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області зарахувати стаж роботи в Кодимській школі мистецтв Одеської області з 01 вересня 1993 року до 01 вересня 2004 року до педагогічного стажу, як спеціального, що дає право на пенсію за вислугу років та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області призначити пенсію за вислугу років з моменту звернення 02 березня 2011 року.

Постановою Кодимського районного суду Одеської області від 28 березня 2011 року позов був задоволений в повному обсязі. Визнано незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 в Кодимській школі мистецтв Одеської області з 01 вересня 1993 року до 01 вересня 2004 року до педагогічного стажу, як спеціального, що надає право на пенсію за вислугу років. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з моменту звернення, а саме з 02 березня 2011 року.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 має педагогічний стаж роботи 25 років. Із них на посаді викладача Кодимської дитячої школи мистецтв Одеської області (дитячої музичної школи, школи мистецтв) з 01 вересня 1993 року по 01 вересня 2004 року.

Згідно витягу з наказу № 43 по Кодимському відділу культури Одеської області від 13 серпня 1969 року Колимська дитяча музична школа Одеської області створена 20 серпня 1969 року (а.с. 8).

Відповідно наказу № 104 від 10 червня 1993 року відділу культури Кодимської райдержадміністрації Одеської області Кодимська дитяча музична школа перейменована в Кодимську школу мистецтв з 01 вересня 1993 року (а.с. 9).

Згідно п. 1.3 Статуту Кодимської дитячої музичної школи мистецтв від 24.09.2007 року дитяча школа мистецтв є правонаступником Кодимської школи мистецтв (а.с. 12-15).

Відповідно трудової книжки БТ-І № 7940159 ОСОБА_1 з 01 вересня 1993 року по 01 вересня 2004 року працювала викладачем класу фортепіано в Кодимській школі мистецтв Одеської області (а.с. 5-6).

Період роботи позивачки в Кодимській дитячій школі мистецтв з 01 вересня 1993 року по 01 вересня 2004 року становить 11 років (а.с. 16).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позову ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина.

Відповідно до п. 2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, здійснюється з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії за вислугу років призначаються за нормами цього Закону при наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення»передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти.

Пунктом «е»ст. 55 зазначеного Закону передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом міністрів України, незалежно від віку.

У ст. 28 Закону України «Про освіту»зазначено, що система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Стаття 29 Закону України «Про освіту»визначає, що структура освіти включає поряд з іншими видами також позашкільну освіту.

Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про освіту»встановлено, що позашкільна освіта та виховання єчастиною структури освіти і спрямовуються на розвиток здібностей, талантів дітей, учнівської та студентської молоді, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про освіту»зазначено, що до позашкільних навчальних закладів належать: палаци, будинки, центри, станції дитячої, юнацької творчості, учнівські та студентські клуби, дитячо-юнацькі спортивні школи, школи мистецтв, студії, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, бібліотеки, оздоровчі та інші заклади.

Система позашкільної освіти це освітня підсистема, що включає державні, комунальні, приватні позашкільні навчальні заклади, що закріплено ст. 1 Закону України «Про позашкільну освіту».

Згідно ст. 4 Закону України «Про позашкільну освіту»позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту»перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 3 ч. 4 ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту»передбачено, що педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Розділом І «Освіта»Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, музичні і художні школи та посади викладачів в них віднесені до закладів і установ освіти та посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Причому, згідно п. 2 приміток до цього Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2001 року № 433, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання, зокрема музичні школи) віднесені до позашкільних навчальних закладів.

Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 (з наступними змінами), викладачі всіх спеціальностей віднесені до педагогічних працівників.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що викладач дитячої школи мистецтв є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

Рішенням Кодимської райдержадміністрації Одеської області (наказ № 104 від 10 червня 1993 року) Кодимська школа мистецтв перейменована в Кодимську дитячу школу мистецтв. Згідно п. 1.1 Статуту Кодимської дитячої школи мистецтв комунальний заклад «Кодимська дитяча школа мистецтв»є початковим спеціалізованим мистецьким навчальним закладом (школою естетичного виховання) створеним відповідно до Господарського кодексу України, Законів України «Про власність», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про позашкільну освіту», Положення «Про початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад (школу естетичного виховання) інших нормативно-правових актів.

Колегія суддів також керується тим, що у зв'язку з перейменуванням дитячої музичної школи фактично ніяких змін у статусі школи та учасників навчально-виховного процесу навчального закладу, як і в самому навчально-виховному процесі школи не відбулося. Кодимська дитяча школа мистецтв є позашкільним навчальним закладом.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачка, як викладач музичної школи є педагогічним працівником системи позашкільної освіти, відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту»та п. «е»ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»вона має право на пенсію за вислугу років у зв'язку з наявності в неї стажу роботи 25 років.

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на те, що спірна посада позивачки у школі мистецтв не була передбачена у переліку закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 із змінами, внесеними постановою цього органу № 1426 від 26 вересня 2002 року зважаючи на те, що дорученням Кабінету Міністрів України від 6 січня 1996 року № 397/21 дію вище зазначеної постанови поширено в тому числі і на викладачів шкіл мистецтв без внесення змін до постанови. Крім того, у цьому ж Переліку музичні і художні школи та посади викладачів в них віднесені до закладів і установ освіти та посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду довів та обґрунтував.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 198, 200, 205 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області залишити без задоволення.

Постанову Кодимського районного суду Одеської області від 28 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на судові рішення може бути подана безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О. Скрипченко

Суддя С.Д. Домусчі

Суддя Л.П. Шеметенко