Справа № 490/3553/16-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 490/3553/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Батченко О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про зобов'язання поновити виплату пенсії державного службовця в розмірі 90% від заробітку, перераховану відповідно до судового рішення, про відновлення базового місяця індексації пенсії наростаючим підсумком, про зобов'язання виплатити утриману суму індексації, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, в якому просила суд:

- зобов'язати відповідача поновити з 28.11.2013 року виплату пенсії державного службовця у розмірі 90% від заробітку, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (в редакції чинній на дату призначення пенсії державного службовця), перераховану відповідно до постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.02.2015 року у справі № 490/6785/14-а

- зобов'язати відповідача відновити з 28.11.2013 року базовий місяць (квітень 2010 року) індексації пенсії наростаючим підсумком, відповідно до підпункту 1-1 пункту 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ № 1078 від 17.07.2003 року, як місяць первинного призначення пенсії та зобов'язати відповідача виплатити утриману за весь період, починаючи з листопада 2013 року по дату теперішнього звернення до суду, суму індексації, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою від 22 липня 2016 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Центральний районний суд м. Миколаєва задовольнив адміністративний позов:

- зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва поновити позивачу виплату пенсії державного службовця у розмірі 90 % від заробітної плати, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (в редакції, чинній станом на 07 квітня 2010 року), перераховану відповідно до постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2015 року по справі № 490/6785/14-а;

- зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва відновити з 28 листопада 2013 року базовий місяць, а саме: квітень 2010 року, індексації пенсії наростаючим підсумком відповідно до підпункту 1-1 пункту 1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, як місяць первинного призначення пенсії;

- зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва виплатити позивачу недораховану пенсію за період з листопада 2013 року до набрання даною постановою суду законної сили.

Додатковою постановою від 02 вересня 2016 року, ухваленою в порядку письмового провадження, Центральний районний суд м. Миколаєва вирішив питання розподілу судових витрат та присудив позивачу 551,20 грн. понесених нею судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постановити судове рішення, яким внести зміни до оскарженої постанови та доповнити резолютивну частину наступним змістом:

- зобов'язати відповідача виплатити позивачу суму утриманої за весь період, починаючи з листопада 2013 року по дату теперішнього звернення до суду, суму індексації з урахуванням фактично виплачених сум.

- стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позову в розмірі 551,20 грн.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки не розглянув всі позовні вимоги, які були заявлені в позові.

Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва надало письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням безпідставність заявлених позовних вимог, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги (а.с. 139).

Апеляційна скарга УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва від 29.08.2016 року на постанову суду першої інстанції від 22.07.2016 року (а.с. 112-114) ухвалою апеляційного суду від 13.10.2016 року була залишена без руху (а.с. 121-122), та в подальшому ухвалою апеляційного суду від 12.12.2016 року повернута апелянту (а.с.149-150, 147-148).

Апеляційна скарга УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва від 29.08.2016 року на додаткову постанову суду першої інстанції від 02.09.2016 року ухвалою апеляційного суду від 28.10.2016 року була залишена без руху (а.с. 129), та в подальшому ухвалою апеляційного суду від 12.12.2016 року повернута апелянту (а.с. 146).

Повторна апеляційна скарга УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва від 01.02.2017 року на постанову суду першої інстанції від 22.07.2016 року ухвалою апеляційного суду від 23.02.2017 року була залишена без руху, та в подальшому ухвалою апеляційного суду від 03.05.2017 року апелянту відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Повторна апеляційна скарга УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва від 01.02.2017 року на додаткову постанову суду першої інстанції від 02.09.2016 року ухвалою апеляційного суду від 02.03.2017 р. року була залишена без руху, та в подальшому ухвалою апеляційного суду від 03.05.2017 року апелянту відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвалюючи постанову про задоволення позовних вимог суд першої інстанції встановив, що 07 квітня 2010 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва для нарахування та виплати належних їй, згідно діючого законодавства, пенсійних виплат. З 07 квітня 2010 року позивачу призначено пенсію державного службовця за віком у розмірі 90% від заробітної плати, відповідно до приписів ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року (в редакції чинній на час призначення пенсії).

Суд першої інстанції встановив, що стаж позивача на державній службі становить 21 рік 1 місяць 24 дні.

Також суд першої інстанції встановив, що при обчисленні розміру пенсії позивача управлінням Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва не були враховані такі складові заробітної плати, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації грошових доходів.

21 листопада 2013 року позивач звернулась з заявою до відповідача про здійснення перерахунку призначеної їй пенсії державного службовця з врахуванням вищезазначених складових заробітної плати, у задоволенні якої було відмовлено рішенням відповідача від 29 листопада 2013 року № 37/1.

Суд першої інстанції встановив, що за наслідками поданого 28 травня 2014 позивачем позову Центральним районним судом м. Миколаєва ухвалена постанова від 12 лютого 2015 року у справі № 490/6785/14-а, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року, та якою суд першої інстанції:

- визнав протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва щодо відмови включити в розрахунок пенсії як державному службовцю ОСОБА_1 виплат допомоги на оздоровлення, соціально-побутової допомоги та сум індексації;

- скасував рішення управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва № 37/1 від 29 листопада 2013 року про відмову здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням виплат допомоги на оздоровлення, соціально-побутової допомоги та сум індексації;

- зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням виплат допомоги на оздоровлення, соціально-побутової допомоги та сум індексації з 28 листопада 2013 року з урахуванням фактично отриманих сум.

Також суд першої інстанції встановив, що в лютому 2016 року відповідач виконав постанову суду від 12 лютого 2015 року у справі № 490/6785/14-а, зазначивши у листі № 292-С-01 від 21 січня 2016 року, що позивачу обчислено пенсію з 28 листопада 2012 року відповідно до Закону України «Про державну службу» з розрахунку 80% місячної заробітної плати, визначеної на дату звернення за перерахунком пенсії.

При цьому суд першої інстанції зауважив, що питання щодо зміни відсоткового розміру пенсії від заробітної плати, з якої позивачу призначена пенсія, судами не вирішувалось.

06 квітня 2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про поновлення їй виплати пенсії у розмірі 90% від заробітної плати із включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутової допомоги та сум індексації грошових доходів. Проте у задоволенні цієї заяви управлінням Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва відмовлено рішенням від 08 квітня 2016 року № 25/3.

Суд першої інстанції зазначив, що при здійсненні перерахунку пенсії державного службовця має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії (а саме з 07 квітня 2010 року), оскільки внесені Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI, Законом України від 27 березня 2014 року № 1166- VII та законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Також суд першої інстанції послався на правову позицію викладену в Постанові Верховного Суду України від 08 липня 2015 року у справі № 21-1486а15 (справа № 732/48/15-а), відповідно до якої відсотковий розмір від заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби, при цьому застосуванню підлягає ст. 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Суд першої інстанції встановив, що в ході виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2015 року у справі № 490/6785/14-а відповідач змінив базовий місяць індексації пенсії позивача з квітня 2010 року, як місяця первинного призначення пенсії, на інший місяць - на листопад 2013 року, та утримав з пенсійних виплат частину суми індексації починаючи з листопада 2013 року, що призвело до зменшення розміру пенсійних виплат.

Вирішуючи питання щодо правомірності цих дій пенсійного органу суд першої інстанції послався на приписи ст. ст. 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ, відповідно до яких індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних груп. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється у розмірі 101 відсотка.

Також суд першої інстанції зазначив, що відповідно до Постанови КМУ від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення» обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року.

Суд першої інстанції встановив, що на час виходу позивача на пенсію індексація грошових доходів населення вже проводилась згідно чинного законодавства за зростаючим підсумком і безперервно без зміни базового місяця, а тому підстав для зміни відповідачем базового місяця індексації відсутні, оскільки місяць перерахунку розміру пенсії позивача на виконання судового рішення не є базовим місяцем, в якому відбулось підвищення розмірів заробітної плати для індексації грошових доходів населення у розумінні п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, так як індексація не залежить від відновлення права на розмір пенсії, а залежить від зміни прожиткового мінімуму.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що виконання відповідачем судового рішення про перерахунок неправильного призначеного розміру пенсії позивачу не є підвищенням розміру пенсії у розмінні п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, а місяць перерахунку пенсії, згідно судових рішень, не може бути підставою для зміни базового місяця для проведення індексації пенсії та утримання з пенсії позивача вже виплачених сум індексації, починаючи з листопада 2013 року

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що предметом спору в цій справі є:

- вимога поновити з 28.11.2013 року виплату позивачу пенсії державного службовця у розмірі 90% від заробітку, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (в редакції чинній на дату призначення пенсії державного службовця), перераховану відповідно до постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.02.2015 року у справі № 490/6785/14-а;

- вимога відновити позивачу з 28.11.2013 року базовий місяць (квітень 2010 року) індексації пенсії наростаючим підсумком, відповідно до підпункту 1-1 пункту 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ № 1078 від 17.07.2003 року, як місяць первинного призначення пенсії;

- вимога щодо зобов'язання виплатити утриману за весь період, починаючи з листопада 2013 року по дату теперішнього звернення до суду, суму індексації, з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідно до матеріалів справи та як встановлено постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2015 року у справі № 490/6785/14-а, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року, ОСОБА_1 з 07 квітня 2010 року призначена пенсія в розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», враховуючи приписи частини 3 цієї статті ж, яка передбачала, що за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати. При цьому стаж роботи ОСОБА_1 становить 21 рік 1 місяць 24 дні.

Постановою від 12 лютого 2015 року у справі № 490/6785/14-а, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року, Центральний районний суд м. Миколаєва:

- визнав протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва щодо відмови включити в розрахунок пенсії як державному службовцю ОСОБА_1 виплат допомоги на оздоровлення, соціально-побутової допомоги та сум індексації;

- скасував рішення управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва № 37/1 від 29 листопада 2013 року про відмову здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням виплат допомоги на оздоровлення, соціально-побутової допомоги та сум індексації;

- зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням виплат допомоги на оздоровлення, соціально-побутової допомоги та сум індексації з 28 листопада 2013 року з урахуванням фактично отриманих сум.

Відповідно до матеріалів справи (а.с. 68) розпорядженням від 03.12.2015 року відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 28.11.2013 року, на виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2015 року у справі № 490/6785/14-а. При цьому загальний процент розрахованої пенсії від заробітку зазначений як 80%, оскільки, як зазначено в рішенні відповідача від 08.01.2016 року № 25/3 (а.с. 65, 66) та в запереченнях на адміністративний позов, на час проведення перерахунку - 03.12.2015 року, ст. 37 Закону України «Про державну службу», не передбачала права на призначення пенсії в розмірі 90% від заробітку.

Також при проведенні перерахунку пенсії з 28.11.2013 року позивачу був змінений базовий місяць індексації з квітня 2010 року на листопад 2013 року.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправне зменшення загального проценту розрахованої пенсії від заробітку з 90 на 80 процентів, та щодо протиправності зміни позивачу базового місяця індексації пенсії наростаючим підсумком з квітня 2010 року на листопад 2013 року.

Апеляційний суд зазначає, що такі дії пенсійного органу суперечать приписам ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії - квітень 2010 року), оскільки подальші зміни чинного законодавства стосувались зменшення загального проценту розрахованої пенсії від заробітку під час призначення пенсії, а не під час проведення перерахунку розміру пенсії, який відбувся внаслідок усунення пенсійним органом порушень законодавства та на виконання судового рішення.

Висновки суду першої інстанції, з якими погоджується і апеляційний суд, відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах цього суду від 20.02.2012 року (ЄДРСР № 22547610), від 28.02.2013 року (ЄДРСР № 31931676), від 08 липня 2015 року по справі № 21-1486а15 (ЄДРСР № 46803612)

Так само, і зміна базового місяця індексації пенсії наростаючим підсумком суперечить приписам ст. ст. 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078, за якими зміна базового місяці індексації має відбуватись у разі збільшення розміру пенсії, в той час як у правовідносинах, які виникли між сторонами у листопаді 2013 року не відбувалось збільшення розміру пенсії позивача, а відбулось відновлення прав позивача на отримання пенсії, розрахованої з урахуванням всіх складових заробітної плати (доходу) позивача.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно ст. 2 Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, а саме: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об'єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Таким чином, пенсійні виплати є грошовими доходами, що підлягають індексації.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (в редакції на момент звернення до суду). Подальша індексація споживчих цін для індексації грошових доходів населення починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації 101 відсоток. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1-1 пункту 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року. Сума індексації пенсії не залежить від розміру пенсії, а залежить від прожиткового мінімуму.

Пунктом 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Пенсії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).

Згідно п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, у разі підвищення розміру пенсії місяць в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення.

Тобто, пунктом 5 зазначеного Порядку регулюються правовідносини у разі підвищення розміру пенсії.

Разом з тим, збільшення пенсії у позивача пов'язане з невірним нарахуванням при її призначенні, тому апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що посилання відповідача на правомірність зміни базового місяця на листопад 2013 року у зв'язку із перерахунком пенсії на підставі судового рішення є необґрунтованими, оскільки такий перерахунок здійснювався не в розумінні перерахунку пенсії у зв'язку з вимогами законодавства про черговий такий перерахунок, а в судовому порядку встановлено, що відповідач при призначенні позивачу пенсії, не всі складові заробітної плати включив для її розрахунку, тому суд у своєму рішенні зобов'язав здійснити перерахунок з урахуванням інших складових заробітної плати.

Таким чином, виконання пенсійним органом судового рішення про перерахунок неправильно призначеного розміру пенсії не є підвищенням розміру пенсії відповідача у розумінні п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», а місяць перерахунку пенсії позивачу згідно судових рішень не може бути підставою для зміни базового місяця для проведення індексації пенсії.

Згідно п.10 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації матеріального забезпечення безробітних здійснюється з місяця, в якому розпочата така виплата.

Також апеляційний суд вважає правильним обраний судом першої інстанції засіб відновлення порушеного права шляхом зобов'язання відповідача поновити позивачу виплату пенсії державного службовця у розмірі 90 % від заробітної плати, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (в редакції, чинній станом на 07 квітня 2010 року), перераховану відповідно до постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2015 року по справі № 490/6785/14-а; шляхом зобов'язання відповідача відновити з 28 листопада 2013 року базовий місяць, а саме: квітень 2010 року, індексації пенсії наростаючим підсумком відповідно до підпункту 1-1 пункту 1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, як місяць первинного призначення пенсії.

Проте зобов'язуючи відповідача виплатити позивачу недораховану пенсію за період з листопада 2013 року суд першої інстанції допустив помилкове обмеження закінчення періоду виплати перерахованої пенсії днем набрання постановою суду законної сили.

Апеляційний суд зазначає, що пенсійні виплати проводяться безстроково, а тому їх перерахунок направлений на відновлення порушеного права, не може бути обмежений кінцевим терміном, окрім випадку змін у законодавстві. Крім того зобов'язання поновити виплату пенсію у відповідному відсотковому розмірі та зобов'язання відновлення застосування базового місяця індексації - квітень 2010 року, мають чітко визначений початок часу відновлення порушеного права - 28.11.2013 року та не обмежені часовим строком закінчення відновлення порушеного права, а тому і виплата перерахованої пенсії не може бути обмежена певний часовим проміжком.

За таких обставин, оскаржена постанова має бути змінена в частині виключення кінцевого терміну у зобов'язанні виплатити позивачу перераховану пенсію.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо не розгляду судом першої інстанції всіх позовних вимог Порушені права позивача відновлені судовим рішенням в повному обсязі, а зміст резолютивної частини, який відрізняється від змісту позовних вимог, про те по суті є однаковим, не надає апеляційному суду підстав вважати, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення не вирішив всіх позовних вимог.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо не розподілу судом першої інстанції в оскарженій постанові понесених сторонами судових витрат, оскільки додатковою постановою від 02 вересня 2016 року, зазначене питання вирішено судом першої інстанції, що відповідає приписам ст. 98 та п. 3 ч. 1 ст. 168 КАС України.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті та ухвалив судове рішення з дотримання норм матеріального і процесуального права, допустивши помилкове застосування норм права лише в частині обмеження часовим проміжком права на отримання виплати перерахованої пенсії, у в'язку з чим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України, в цій частині оскаржена постанова має бути змінена, а апеляційна скарга задоволена частково, не з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Враховуючи припис ст. 94 КАС України, задоволення апеляційної скарги частково, не з підстав зазначених в апеляційній скарзі, понесені апелянтом судові витрати, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 19 Конституції України, 2, 11, 69-72, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 21, ст. ст. 207, 211, 212, 224-2, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2016 року змінити.

Абзац четвертий резолютивної частини постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2016 року викласти в наступній редакції:

«Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва виплатити ОСОБА_1 недораховану пенсію починаючи з 28 листопада 2013 року.»

В іншій частині постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець