Справа № 826/1093/16
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1093/16 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Желтобрюх І.Л., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 лютого 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що уповноважена особа, не маючи жодних підстав для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, зобов'язана була протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку внести ОСОБА_2 в цей перелік із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, як це передбачено правилами ч.ч.1-3 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому невключення позивача до зазначеного переліку суперечить нормам Закону та є протиправною бездіяльністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 25 лютого 2015 року ОСОБА_2 (клієнт) було підписано анкету-заяву №006-Р/041324, відповідно до якої позивач просив ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (банк) відкрити поточний рахунок у гривнях та видати платіжну картку Visa Classic Debit на його ім'я.

Відповідно до п.1 анкети-заяви клієнт підписанням цієї анкети-заяви акцептував та приєднався до публічної пропозиції АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на укладання договору про відкриття поточних рахунків, надання і використання платіжних карток та комплексного обслуговування фізичних осіб - резидентів України, що оприлюднена на офіційному сайті банку за електронною адресою: www.fcbank.com.ua, погодився з тим, що ця анкета-заява разом із вищевказаною публічною пропозицією АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та додатками до неї (правилами, умовами, тарифами) становить між клієнтом та банком договір про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної картки.

Банк відповідно до умов договору: відкриває клієнту поточний рахунок (КР) НОМЕР_1 у гривнях; емітує та надає клієнту платіжну картку (ПК) та персональний ідентифікаційний номер до неї; здійснює обслуговування КР та ПК клієнта (п.2 анкети-заяви).

Відповідно до п.8 анкети-заяви №006-Р/041324 від 25 лютого 2015 року взаємовідносини сторін за договором в частині, не врегульованій ним, визначаються чинним законодавством України.

Згідно довідки Центрального регіонального управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 19 травня 2015 року №8-15/134 станом на 19 травня 2015 року залишок коштів на рахунку позивача складає 199975,82 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року №612 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17 вересня 2015 року прийнято рішення №171 про запровадження строком на три місяці з 18 вересня 2015 року по 17 грудня 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з делегуванням останній всіх повноважень, визначених ст.ст.37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» призначено Чернявську О.С.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з 04 листопада 2015 року розпочато виплату коштів вкладникам ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за договорами, строк дії яких закінчився до 01 листопада 2015 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплата коштів здійснювалась протягом терміну дії тимчасової адміністрації через визначених банків-агентів.

За наслідком звернення до визначених банків-агентів - ПАТ «ПУМБ» та ПАТ «Альфа-Банк» щодо отримання виплати коштів з особового рахунку НОМЕР_1 позивачу було відмовлено з огляду на відсутність його персональних даних у списках на виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами, у зв'язку з чим ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою від 23 листопада 2015 року щодо повідомлення про причини невнесення його персональних даних у списки на виплату сум відшкодування коштів за вкладами.

Листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської О.С. від 26 листопада 2015 року №9-037300/22942 позивача повідомлено, що виплати гарантованого відшкодування за договорами карткового банківського рахунку будуть здійснюватись після отримання та опрацювання банком у повному обсязі інформації про карткові транзакції (операції), які були здійснені за допомогою міжнародних платіжних систем. Виплати гарантованого відшкодування за договорами карткового банківського рахунку будуть здійснюватись у період ліквідації банку.

17 грудня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 року №230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської О.С. з заявою від 23 грудня 2015 року щодо роз'яснення причин невнесення його персональних даних у списки на виплату сум відшкодування коштів за вкладами та внесення його у зазначені списки, а також з заявою від 25 грудня 2015 року до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виплати гарантованої суми відшкодування за вкладом, що розміщений в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на поточному рахунку НОМЕР_1. Доказів щодо надання відповідей на зазначені заяви відповідачем та третьою особою не надано.

У відповідь на адвокатський запит від 23 грудня 2015 року №2 щодо надання інформації стосовно включення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» позивача до сформованого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок Фонду та до затвердженого виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників АТ «Банк «Фінанси та Кредит» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування, або повідомлення підстав такого невключення, листом від 06 січня 2016 року повідомлено про невнесення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що уповноважена особа Фонду Чернявська О.С. правомірно не включила позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки відповідач виявив нікчемність правочинів щодо переказу коштів, що свідчить про відсутність права у вкладника за такими правочинами на отримання гарантованої суми відшкодування коштів за рахунок приймаючого банку.

За наслідками перегляду постанови суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), метою якого є захист прав і законних інтересів вкладників банку, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків та який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом (ч.1 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Частиною 1 ст.4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 2 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ч.4 ст.26 зазначеного Закону (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку вкладники набувають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах 200000,00 грн., за винятком вичерпного переліку підстав, передбачених ч.4 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В силу вимог ч.ч.1-3, 5, 6 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Пунктами 3, 4 р.3 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), встановлено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Відповідно до п.6 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Таким чином, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку уповноважена особа Фонду формує та подає до Фонду, зокрема, повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п.п.4-6 ч.4 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проте протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що кошти на рахунок ОСОБА_2 надійшли з поточного рахунку юридичної особи ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Екран-Сервіс» НОМЕР_2, що свідчить про намагання ТОВ «ВКФ «Екран-Сервіс» отримати грошові кошти не в порядку черговості за рахунок продажу майна та активів, що входять до ліквідаційної маси, а за рахунок держави в особі Фонду.

Частинами 2, 4 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Згідно ч.3 ст.38 вказаного Закону (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

В силу вимог ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За умовами договору про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної картки, укладеного позивачем з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» шляхом підписання анкети-заяви №006-Р/041324 від 25 лютого 2015 року, банк здійснює обслуговування поточного рахунку позивача НОМЕР_1 та платіжної картки клієнта. Жодних обмежень щодо надходження коштів на рахунок позивача від інших осіб умовами договору не встановлено, а відповідачем не наведено.

З наявних в матеріалах справи виписок по рахунку позивача та ТОВ «ВКФ «Екран-Сервіс» вбачається, що на рахунок позивача, відкритий в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», від ТОВ «ВКФ «Екран-Сервіс» надійшли грошові кошти в якості надання безвідсоткової позики за договором №055 від 05 березня 2015 року, а саме: 11 березня 2015 року у розмірі 80000,00 грн., 13 березня 2015 року у розмірі 70000,00 грн., 26 березня 2015 року у розмірі 50000,00 грн.

Наявність на рахунку позивача залишку коштів в розмірі 199975,82 грн. станом на 19 травня 2015 року підтверджується довідкою Центрального регіонального управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 19 травня 2015 року №8-15/134.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Разом з тим, частиною 2 ст.71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів на підтвердження наявності підстав, передбачених ч.4 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для відмови у відшкодуванні коштів, що знаходяться на рахунку ОСОБА_2, відповідачем не надано та судом не встановлено.

У своїх доповненнях до заперечень на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що правочин, вчинений банком, а саме: операція з перерахування коштів на поточний рахунок позивача з рахунку юридичної особи ТОВ «ВКФ «Екран-Сервіс» з призначенням платежу «Безвідсоткова позика» згідно договору від 05 березня 2015 року №055 є нікчемним та не створює ніяких юридичних наслідків, у тому числі виплату гарантованої суми коштів. Вказаний правочин є нікчемним на підставі п.7, п.9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Умовою застосування п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» при встановленні нікчемності правочину є мета надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством.

Колегія суддів зазначає, що висновок відповідача щодо намагання ТОВ «ВКФ «Екран-Сервіс» отримати грошові кошти за рахунок держави в особі Фонду через фізичних осіб як вкладників, в тому числі і позивача, шляхом укладання договорів про надання безвідсоткової позики, є лише припущенням, та відповідні обставини всупереч ч.2 ст.71 КАС України відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, належними та допустимими доказами не підтверджені.

Одержання позивачем гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами (коштів, які надійшли для вкладника на умовах договору банківського рахунку) за рахунок коштів Фонду в межах 200000,00 грн. прямо встановлена законодавством України, а тому посилання на п.7 ч.3 ст.38 вказаного Закону не є належною підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстав здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Колегія суддів зазначає, що наявність постанови Національного банку України від 19 січня 2015 року №34-БТ, якою віднесено ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії проблемних та встановлено обмеження в діяльності банку, не може впливати на спірні правовідносини, оскільки становить банківську таємницю, адресується посадовим особам банку, а не вкладникам, а тому невиконання посадовими особами банку постанови Національного банку України, навіть якщо таке і мало місце, не є саме по собі підставою для висновку про нікчемність відповідних правочинів. ТОВ «ВКФ «Екран-Сервіс», яким перераховано кошти на рахунок позивача, має право вільно розпоряджатися коштами, які є його власністю. Відповідачем не надано доказів, що такі дії щодо перерахунку коштів з власного банківського рахунку на рахунок іншої особи суперечать законодавству або укладеним договорам.

Крім того, ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» доповнено п.9 згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16 липня 2015 року №629-VIII, який набрав чинності 12 серпня 2015 року, тобто після здійснення відповідних транзакцій ТОВ «ВКФ «Екран-Сервіс» на рахунок позивача, а тому у відповідності до закріпленого у Конституції України принципу дії нормативно-правових актів у часі, зазначена норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

За наслідками апеляційного перегляду судом встановлено, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» рішення (наказ) про визнання договору (транзакцій) нікчемним не приймалось, про таке рішення та підстави його прийняття ОСОБА_2 не повідомлявся, що фактично позбавило позивача, як вкладника в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», права на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в строки, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», в якому Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на концепцію, яка вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні.

В розумінні ст.177 ЦК України грошові кошти позивача є об'єктом його майнових прав, а тому ці права відповідно до вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейськогог суду з прав людини та ст.41 Конституції України є непорушними до тих пір, поки не буде досягнуто справедливого балансу між порушенням таких прав та суспільним інтересом. Натомість, відповідачем всупереч ч.2 ст.71 КАС України не доведено існування вказаного балансу та відсутність майнових прав позивача на кошти, що розміщені на банківському рахунку.

За таких обставин, враховуючи встановлену судом відсутність підстав, передбачених ч.4 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для невідшкодування Фондом коштів та підстав для визнання правочинів, вчинених позивачем, нікчемними відповідно до ч.3 ст.38 наведеного Закону, а також з огляду на відсутність будь-якого рішення (наказу) уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо визнання (віднесення) правочинів (договорів, транзакцій), укладених ОСОБА_2, до нікчемних та підстав прийняття такого рішення, а також доказів щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, колегія суддів приходить до висновку про наявність протиправної бездіяльності уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та необхідності зобов'язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок включення до їх числа ОСОБА_2 за його вкладом в АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, тому постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 лютого 2016 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 лютого 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни щодо невключення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявську Олену Степанівну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок включення до їх числа ОСОБА_2 за його вкладом в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» порахунку НОМЕР_1 із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню в розмірі 199975,82 грн. (сто дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят п'ять грн. 82 коп.).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 09 червня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.Л.Желтобрюх

І.О.Лічевецький

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Лічевецький І.О.