Справа № 357/13414/16-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області (далі - Відповідач, Управління) про:

- визнання нечинним та скасування рішення Управління від 23.11.2016 року №412/7361 щодо відмови у перерахунку ОСОБА_2 пенсії за вислугу років;

- зобов'язання Відповідача здійснити перерахунок та виплату Позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001 року, чинного на час призначення пенсії, у розмірі 86% від місячної заробітної плати, зазначеної у довідках військової прокуратури Центрального регіону України від 04.11.2016 року №18/133ПФвих.16 та №18/132ПФвих.16, з урахуванням фактично отриманих виплат без обмеження її граничного розміру, а також виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати пенсії з часу виникнення права на її підвищення.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2017 року позов задоволено - визнано протиправними дії Управління щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року/в редакції на час призначення пенсії/; зобов'язано Відповідача з 14.11.2016 року здійснити Позивачу перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року/в редакції на час призначення пенсії/ у розмірі 86 відсотків від розміру його заробітної плати, зазначеної у довідках № 18/133ПФ та № 18/132ПФ від 4.11.2016 року, виданих військовою прокуратурою Центрального регіону України.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки зміст та обсяг досягнутих державних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, прокуратури, не може бути звужений шляхом внесення змін до законодавства, а спірні правовідносини стосуються перерахунку, а не призначення пенсії, позовні вимоги є обґрунтованими.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому звертає увагу на порушення судом норм матеріального права, вказуючи при цьому на неврахування судом скасування законодавцем права на перерахунок вже призначених пенсій працівників прокуратури, а також пропуску Позивачем строку звернення до суду із вказаним позовом.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у відкритому судовому засіданні без фіксації технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - зміні.

Як встановлено судом першої інстанції, Позивач з жовтня 2010 року перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 86% від суми заробітної плати з посади прокурора військової прокуратури Центрального регіону України.

14.11.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Управління із заявою про проведення перерахунку пенсії (а.с. 22), до якої надав довідки військової прокуратури Центрального регіону України від 04.11.2016 року №18/132ПФвих.16 (а.с. 11) та від 04.11.2016 року №18/133ПФвих.16 (а.с. 12).

Рішенням Відповідача від 23.11.2016 року №20751/03 відмовлено Позивачу у проведенні перерахунку заробітної плати згідно вказаних довідок у зв'язку з тим, що, по-перше, Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ втратив чинність, крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 (зі змінами), по-друге, згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII умови та порядок перерахунок призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, який такий порядок не затвердив, по-третє, постановою КМ України від 09.12.2015 року №1013 виключено п. 4, в якому йшлося про перерахунок пенсії державним службовцям (а.с. 10).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. 22 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій Управління щодо відмови у перерахунку пенсії Позивачу, оскільки положення закону, що регулюють питання призначення пенсії, до спірних правовідносин не застосовуються, а неприйняття Урядом України порядку перерахунку пенсій не може бути підставою для позбавлення особи відповідного права.

З таким висновком суду першої інстанції не можна повністю погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон) в редакції, яка, діяла на момент призначення Позивачу пенсії, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно ч. 11 ст. 50-1 Закону пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються органами Пенсійного фонду України і виплачуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють ч. ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» змін не зазнали (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Приписи ч. 18 ст. 50-1 Закону визначали, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Починаючи з 01.01.2015 року вказану норму викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

15.07.2015 року набрав чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, відповідно до пп. 1 п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» якого норми Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, які регулювали, зокрема, питання перерахунку пенсії, втратили чинність.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури на момент виникнення спірних правовідносин регулюється правилами ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII.

Згідно ч. ч. 13, 20 ст. 86 вказаного Закону пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, станом на момент призначення Позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Разом із тим, на момент звернення Позивача до Управління за перерахунком пенсії питання такого перерахунку чинним законодавством не врегульовано, водночас передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкреслити, що Кабінетом Міністрів України на виконання вимог статті 50-1 Закону України «Про державну службу» від 05.11.1991 року, а також ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року не були визначені умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Разом з тим, на переконання судової колегії, відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не може бути підставою для відмови у такому перерахунку.

Крім того, такий висновок повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постановах від 10.12.2013 року у справі № 21-348а13 та від 17.12.2013 року у справі № 21-445а13.

Крім того, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що 01.12.2015 року була збільшена заробітна плата зокрема, по посаді прокурора військової прокуратури Центрального регіону України, на який працював Позивач, що було підставою для перерахунку пенсії, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у ОСОБА_2 правових підстав для перерахунку раніше призначеної пенсії.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України від 06.07.1999 року №8-рп/99 та від 20.03.2002 року №5-рп/2002 розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Надаючи оцінку висновку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про наявність достатніх підстав для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 14.11.2016 року, тобто з моменту, коли Позивач дізнався про порушення свого права, судова колегія зауважує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно абз. 1-2 ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач звернувся до Відповідача із заявою про перерахунок пенсії 14.11.2016 року, тобто до 15 числа листопада 2016 року, а тому в силу приписів ст. 45 вищезазначеного Закону перерахунок пенсії повинен бути здійснений з 01.11.2016 року.

За таких обставин, постанова суду від 11.04.2017 року підлягає зміні в частині дати, з якої Управління повинно здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2

Твердження Управління про пропуск Позивачем строку звернення до суду є, на переконання судової колегії, безпідставним, оскільки, отримавши рішення Відповідача від 23.11.2016 року №20751/03 про відмову у перерахунку пенсії, ОСОБА_2 вже 02.12.2016 року, тобто у межах встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду, звернувся із вказаним позовом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, проте ухвалив судове рішення з помилковим застосуванням норм матеріального права.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про перерахунок пенсії Позивача було допущено помилкове застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу Управління залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції змінити.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2017 року - змінити, вказавши, що датою, з якої слід здійснювати перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, є 01 листопада 2016 року.

В іншій частині постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.