Справа № 804/15215/15
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

в с т а н о в и в:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, яка подана з порушенням строку, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. Апелянтом в апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку, проте не зазначається жодної підстави для такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Як вбачається з повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи, копію оскаржуваної судового рішення апелянтом отримано 10 травня 2017 року. (а.с. 155), що також не заперечується відповідачем в апеляційній скарзі. Таким чином, останнім днем строку апеляційного оскарження в даному випадку було 22 травня 2017 року (оскільки 20.05.2017 року припадає на вихідних день, а відтак останнім днем строку є перший після нього робочий день), тоді як апеляційна скарга направлена до суду засобами поштового зв'язку лише 23 травня 2017року, тобто з порушенням встановленого ч. 2 ст. 186 КАС України десятиденного строку апеляційного оскарження.

Проте, як зазначено вище, порушуючи питання поновлення процесуального строку апеляційного оскарження постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2016 року, апелянт не зазначає жодних підстав для такого поновлення.

Крім того, апелянтом в порушення вимог частини 6 статті 187 КАС України не додано документ про сплату судового збору.

Разом з апеляційною скаргою апелянт звернувся з клопотанням про звільнення останнього від сплати судового збору, посилаючись на те, що станом на подання апеляційної скарги у відповідача відсутні кошти для сплати судового збору. При цьому належних та допустимих доказів відсутності коштів для сплати судового збору, а саме затверджений кошторис на 2017 рік або ж довідку про залишок коштів на рахунку апелянта, останній не надав, а відтак суд не має можливості об'єктивно оцінити скрутне матеріальне становище останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Нормами ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою зокрема, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, заявник відповідного клопотання повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У відповідності до роз'яснень, викладених в постанові пленуму Вищого адміністративного суду № 2 від 05.02.2016 року «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати. Вносячи зміни до Закону України «Про судовий збір» та виключаючи органи доходів і зборів, які звільняються від сплати судового збору, законодавець висловив певну волю, яка полягає в тому що вказані органи повинні сплачувати судовий збір без будь-яких виключень.

Вказані зміни до Закону України «Про судовий збір» кореспондуються з положеннями статті 10 КАС України, якими розкривається зміст однієї із засад адміністративного судочинства, а саме, рівності всіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. Так, згідно приписів вказаної статті усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, всі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обов’язків, в тому числі у питанні необхідності сплати судового збору, незалежно від того є вони платниками податків чи суб’єктами владних повноважень. Неналежне фінансування державного органу з Державного бюджету України не є підставою для звільнення такого органу від сплати судового збору. Вказане питання апелянтом повинно вирішуватись шляхом відповідного коригування свого бюджетного запиту та кошторису, а не шляхом подання клопотання до суду про відстрочення від сплати судового збору.

До того ж, звільнення від сплати судового збору є безпосереднім правом, а не обов’язком суду.

Сплата ж судового збору за подання апеляційної скарги в силу положень ст. 187 КАС України є процесуальним обов'язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” зі змінами, що набрали чинності з 01.09.2015 року, за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв’язку з нововиявленими обставинами сплачується 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, для обчислення сплати судового збору за подання апеляційної скарги необхідно встановити, яка сума судового збору підлягала сплаті за подання адміністративного позову.

Відповідно до роз'яснень викладених в постанові пленуму Вищого адміністративного суду № 2 від 05.02.2016 року «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» оскарження податкових повідомлень-рішень є вимогами майнового характеру, оскільки дані вимоги підлягають вартісній оцінці, а відтак впливають на майновий стан особи, яка звертається до суду.

Згідно з пп. 1) п. 3 частини другої ст. 4 Закону №3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову, майнового характеру, який подано, зокрема юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати установлено 1218 грн.

З урахуванням наведених норм Закону України “Про судовий збір” та Закону України “Про Державний бюджет України на 2015 рік”, ставка при поданні заяви та розгляді справи в суді першої інстанції становила 1873,20 грн.(124880,25*1,5=1873,20 грн.,). Як вже зазначалося, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” (в новій редакції), за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи викладене, за подання апеляційної скарги на рішення суду сплаті підлягає 2060,52 грн. (1873,20*110%=2060,52 грн.) за вимогу майнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху.

За таких обставин, апеляційну скаргу заявника апеляційної скарги необхідно залишити без руху та встановити йому тридцятиденний строк для усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, шляхом подання заяви про поновлення строків із зазначенням інших (поважних) підстав, оригіналу документу про сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 108, 187, 189 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання Криворізької Північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про поновлення строку оскарження постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2016 року - відмовити.

В задоволенні клопотання Криворізької Північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про звільнення від сплати судового збору – відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України.

Суддя : С.Ю. Чумак