Справа № 820/2059/17
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 червня 2017 р. № 820/2059/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Бідонько А.В.

при секретарі судового засідання - Кульчій А.М.

за участю:

представника позивача, ОСОБА_1, ;

представника відповідача, Нагорної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області про визнання неправомірними дій, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії заступника начальника Зміївського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківської області Нагорної О.О. щодо винесення постанови від 27.04.2017 року про арешт майна Боржника ОСОБА_3 в межах виконавчого провадження № 53571016;

- скасувати постанову від 27.04.2017 року про арешт майна Боржника ОСОБА_3 та звернення стягнення на дане майно, винесену в межах виконавчого провадження №53571016;

- зобов'язати Зміївський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківської області зняти арешт та заборону відчуження зі всього майна, що належить Боржнику ОСОБА_4, який накладений постановою заступника начальника Зміївського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ногорною О.О. від 27.04.2017 року в межах виконавчого провадження №53571016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії заступника начальника Зміївського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківської області Нагорної О.О. є неправомірними, незаконними та передчасними, а тому - винесена постанова від 27.04.2017 року про арешт майна по ВП №53571016 від 15.03.2017 року підлягає скасуванню та негайпому зняттю арешту і заборони на відчуження зі всього майна, що належить позивачу ОСОБА_3.

Представник відповідача в письмових запереченнях зазначив, що заступником начальника Зміївського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківської області накладено арешт на майно позивача у відповідності з дотриманням норм чинного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження».

У судовому засіданні представник позивача підтримав обставини, викладені в позовній заяві та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Із матеріалів справи судом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2016 року по справі №820/6569/16 адміністративний позов Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до фізичної особи ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу - задоволено; стягнуто з фізичної особи ОСОБА_3 (код НОМЕР_1, 63422, Харківська область, Зміївський район, АДРЕСА_1) до бюджету (р/р 0240, отримувач УДКСУ у Зміївському районі, код отримувача 37754227, МФО 851011, банк ГУДКСУ в Харківській області) в розмірі 7729 ( сім тисяч сімсот двадцять дев"ять) грн. 64 коп.

В подальшому 06.02.2017 року на виконання зазначеної постанови Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист, зі змісту якого встановлено, що постанова Харківського адміністративного суду від 30 грудня 2016 року по справі №820/6569/16 набрала законної сили 16.01.2017 року.

Зміївським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківської області 15.03.2017 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53571016, згідно якої вбачається, що дана постанова винесена на примусове виконання виконавчого листа №850/6569/16 виданого 06.02.2017 року Харківським окружним адміністративним судом.

Заступником начальника Зміївського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківської області Нагорною О.О. 27.04.2017 року було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 8 502,60 грн.

Постановами Зміївського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківської області про виправлення помилки у процесуальних документах від 07.06.2016 року виконавче провадження №53571016 внесено виправлення до процесуальних документів - постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2017 року та постанови про арешт майна боржника від 27.04.2017 року, а саме виправлено помилку в назві документу, який знаходиться на примусовому виконанні, з "виконавчий лист №850/6569/16 виданий 06.02.2017 р." на "виконавчий лист №820/6569/16 виданий 06.02.2017 р."

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до пп. 6, 7 ч.1 ст.4 Закону у виконавчому документі зазначаються дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред'явлення рішення до виконання.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної статті зазначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У відповідності до ч.1 ст.28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Отже, з огляду на встановлену дату набрання рішенням - постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2016 року по справі №820/6569/16 - законної сили, та те, що станом на дату відкриття виконавчого провадження 15.03.2017 року встановлений строк оскарження постанови сплив, постанова про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні №53571016 винесена відділом державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області у відповідності до норм чинного законодавства, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Разом з цим суд зазначає, що відповідачем не надано належних доказів про оскарження чи визнання не чинною постанови Харківського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2016 року по справі №820/6569/16 або постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2017 року у виконавчому провадженні №53571016 винесеної відділом державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області.

Згідно чч. 1, 2 ст.13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.10 Закону заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Частиною 1 ст.48 Закону встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов'язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Статтею 50 Закону встановлено порядок звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна фізичної особи

Звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У разі відсутності технічної документації на майно, у зв'язку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення такої документації здійснюється за зверненням виконавця в установленому законодавством порядку за рахунок додаткового авансування стягувача. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня одержання відповідного повідомлення виконавця не авансує витрати, пов'язані з підготовкою технічної документації на майно, виконавчий документ повертається стягувачу, за умови що відсутнє інше майно у боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Відповідачем в ході виконавчого провадження зроблено запит №26115650 та № 26115651 від 15.03.2017 до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію, запит №26115652 та №26115652 від 15.03.2017 до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, запит до Національної автоматизованої інформаційної системи департаменту Державної автомобільної інспекції МВС України щодо наявності транспортних засобів у боржника.

На вище зазначені запити відповідач отримав наступну інформацію.

Відповідно до відповідей Державної фіскальної служби України № та № від 15.03.2017 р. відповідачем встановлено, що боржник на обліку в органах ДПС не перебуває, інформація щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутня.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України № та № НОМЕР_2 від 15.03.2017 р. відповідачем встановлено, що інформації про отримання пенсії боржником та того що боржник працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, а також про останнє місце роботи не знайдено.

З довідки бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи департаменту Державної автомобільної інспекції МВС України відповідачем встановлено, що за боржником ОСОБА_3 зареєстрованих транспортних засобів не знайдено.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 27.04.2017 р. відповідачем встановлено, що за позивачем зареєстровано земельну ділянку за адресою Зміївський р-н, с. Першотравневе, вул.. Чефранова, Земельна ділянка 55 (розмір частки 4/6), та будинок адресою Зміївський р-н, с. Першотравневе, вул. Чефранова, будинок 71 (частка власності 1/1)

Приписами ст.56 Закону визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Суд зазначає, що фактичні обставини справи, всупереч тверджень представника позивача, об'єктивно свідчать про відсутність передчасності в діях відповідача в ході проведення виконавчого провадження №53571016.

Отже, з огляду на передбачені Законом України «Про виконавче провадження» засоби забезпечення реального виконання рішення, відділом державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області з метою належного виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2016 року по справі №820/6569/16 та забезпечення необхідних прав та інтересів стягувача під час провадження виконавчих дій, правомірно винесено постанову про арешт майна ОСОБА_3 від 27.04.2017 року у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 8502,60 грн.

Щодо посилань представника позивача на допущені описки у постановах відповідача про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2017 та постанови про арешт майна боржника від 27.04.2017, а саме не вірно зазначено «виконавчий лист №850/6569/16» замість «виконавчий лист №820/6569/16», суд зазначає, що постановами відповідача про виправлення помилки у процесуальних документах від 07.06.2016 року виконавче провадження №53571016 виправлено описки, які носять виключно технічний характер та не впливають на проведення виконавчого провадження, до процесуальних документів - постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2017 року та постанови про арешт майна боржника від 27.04.2017 року, а саме виправлено описку в назві документу, який знаходиться на примусовому виконанні, з "виконавчий лист №850/6569/16 виданий 06.02.2017 р." на "виконавчий лист №820/6569/16 виданий 06.02.2017 р."

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Означене завдання за правилом ч. 3 ст. 2 КАС України реалізується адміністративними судами шляхом перевірки чи прийняті суб'єктами владних повноважень рішення та чи вчинені суб'єктами владних повноважень дії або бездіяльність: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що під час розгляду справи не встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача діями відповідача, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області про визнання неправомірними дій, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений 13 червня 2017 року.