Справа № 2-а/1570/5539/11
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2012-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2012 р.Справа № 2-а/1570/5539/11

Категорія:5.8Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Бойка А.В., Яковлєва О.В.,

за участю секретаря Родіонова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2011 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління у справах захисту прав споживачів в Одеській області про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2011 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління у справах захисту прав споживачів в Одеській області про скасування рішення №24 від 15.06.2011р. про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу в сумі 1700 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не мав права на винесення спірного рішення, оскільки єдиним спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів є Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів, а не її управління на місцях. Крім того, вказує, що відповідач не мав підстав для проведення заходів державного нагляду (контролю); уповноважена особа субєкта господарювання під час здійснення заходів контролю не була присутня, а вимоги п.2 ст.26 Закону України «Про рекламу»в частині надання пояснень виконано повністю.

Управління у справах захисту прав споживачів в Одеській області проти позову заперечило, зазначивши, що твердження позивача про відсутність у відповідача права на здійснення заходів державного контролю є безпідставними, оскільки Управління безпосередньо підпорядковане Державному комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики та здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів та про рекламу на території м.Одеси та Одеської області. При здійсненні контролю за розповсюдженням реклами у м.Одесі встановлено ознаки порушень ст.ст. 6, 8 Закону України «Про рекламу»на фасадних віках магазину «Афродіта», зокрема, інформацію щодо заниження ціни продукції подано без відомостей про дату початку та дату закінчення зниження цін, а також текст виконано виключно російською мовою, що заборонено законодавством. За недотримання вимог законодавства про рекламу щодо ненадання необхідних для розгляду справи документів 15.06.2011р. Управлінням прийнято рішення про накладення штрафу на ОСОБА_1 №24 в сумі 1700 грн. Спірне рішення Управління у справах захисту прав споживачів в Одеській області вважає правомірним, в задоволенні позову просило відмовити.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2011р. позов ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою його позов задовольнити. В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд не прийняв до уваги та не дослідив той факт, яким чином стало відомо про порушення та в який спосіб вони були зафіксовані.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2011р. на адресу ФОП ОСОБА_1 Управлінням у справах захисту прав споживачів в Одеській області направлено вимогу у порядку п.2 ст.26 Закону України «Про рекламу», в якій зазначено, що фахівцями управління встановлені ознаки порушень позивачем ст.ст. 6, 8 вказаного Закону. Зокрема, на фасадних вікнах магазину «Афродіта», який знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Космонавтів, 14 та належить ФОП ОСОБА_1, інформацію щодо знижки цін та товар подано без відомостей про дату початку та закінчення знижки, а також текст виконано російською мовою. Зобовязано субєкта підприємницької діяльності у строк до 19.05.2011р. надати до управління свідоцтво про державну реєстрацію, свідоцтво платника податку, макет замовлення, письмові пояснення, документальне підтвердження вартості розповсюджуваної реклами, договори, акти виконаних робіт, рахунки, платіжні документи. У відповідь на вказану вимогу позивач повідомив, що вона є безпідставною, оскільки жодних порушень Закону України «Про рекламу»ним не допущено, а порядок проведення перевірок визначений чинним законодавством, який управлінням дотримано не було.

17.05.2011р. Управлінням у справах захисту прав споживачів в Одеській області відносно ФОП ОСОБА_1 складено протокол про наявні ознаки порушення законодавства України про рекламу щодо розповсюдження реклами на фасадних вікнах магазину.

15.06.2011р. відповідачем винесено рішення №24 про накладення на ФОП ОСОБА_1 1700 грн. штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку про законність та обґрунтованість даного рішення про накладення штрафу. Колегія судів не погоджується з таким висновком Одеського окружного адміністративного суду та вважає, що судом не прийнято до уваги та не надано оцінки самому факту виявлення порушення та способу, яким воно було зафіксоване.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів»спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в АРК, областях, містах Києві та Севастополі здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів і мають право перевіряти у субєктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обовязкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг; безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно до законодавства будь-які виробничі, складські, торгівельні та інші приміщення цих субєктів.

Згідно ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу»на вимогу органів державної влади, на які покладено контроль за дотриманням законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобовязані надавати документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

При застосуванні спірним рішенням до позивача штрафу Управління посилалося на п.6 ст.27 Закону України «Про рекламу», згідно якого за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюджуваної реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами спеціально уповноваженому центральному органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальним органам, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма Закону передбачає накладення відповідальності за порушення законодавства про рекламу, які виявлені та зафіксовані у встановленому порядку, тобто є доведеними. В оскаржуваній постанові Одеський окружний адміністративний суд прийшов до висновку, що застосування штрафних санкцій є наслідком невиконання позивачем вимоги Управління щодо надання перерахованих нею документів. Однак, судом не взято до уваги, що в матеріалах справи відсутні відомості про будь-яке документування порушення, відсутні належні та допустимі докази розміщення ФОП ОСОБА_1 на вітрині магазину «Афродіта»інформації щодо зниження цін на товар, а також спосіб їх виявлення та фіксування. Надані відповідачем фотознімки, як підтвердження факту розміщення акції на вітрині магазину, не можуть визнаватись належними доказами наявності порушення, оскільки з їх змісту не можливо встановити ким вони здійсненні, на якому інформаційному носії та за якою адресою. Більше того, у справі відсутні відомості щодо дати виявлення порушення, надані ж фотознімки датовані 05.10.2010р., тобто понад 7 місяців до дня винесення вимоги. Інших доказів порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про рекламу Управлінням у справах захисту прав споживачів в Одеській області суду не надано.

Відповідно до ч.2. ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вказаного колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність рішення №24 від 15.06.2011р. про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про рекламу в сумі 1700 грн., а тому воно підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.1ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно ч.1 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202 ч.1 п.2, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2011 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Управління у справах захисту прав споживачів в Одеській області №24 від 15 червня 2011 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 30.03.2012р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Бойко А.В.

ОСОБА_2