Справа № 803/557/17
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Справа № 803/557/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Хомяк М. І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Федорчук І. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3) звернулася в суд з позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - відповідач, Луцька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.12.2016 року № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно договору від 23.07.2014 року про припинення зобов'язань за кредитним договором № 014/1101//34951 (системний № 014/1101/34951) від 11.04.2007 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» анульовано позивачу боргові зобов'язання за кредитним договором у розмірі 512682,93 грн., в тому числі: основна сума боргу кредиту - 321980,18 грн.; проценти, нараховані за користування кредитом, -1396,79 грн.; розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором - 189305,96 грн. У зв'язку з цим, 27.12.2016 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 007414304, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, у загальному розмірі 108640,63 грн., в тому числі: за основним платежем - 86912,50 грн., за штрафними санкціями - 21728,13 грн. Вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем протиправно, оскільки відповідно до пп. 165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України проценти та пеня, нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні ПК України, який підлягає оподаткуванню, відтак сума нарахованих та прощених банком процентів та пені у загальному розмірі 190702,75 грн. не включається до суми доходу під час нарахування податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у письмових запереченнях на адміністративний позов та у судовому засіданні позивних вимог не визнала, посилаючись на правомірність висновків контролюючого органу, зроблених при проведенні перевірок, вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у період з 31.10.2016 року по 04.11.2016 року посадовою особою Луцької ОДПІ проведено позапланову документальну невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 11.11.2016 року № 5342/13-04/НОМЕР_2, яким встановлено порушення позивачем вимог п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, ст. 179 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого підлягає донарахуванню податок на доходи фізичних осіб за 2014 рік у сумі 86912,50 грн. (а.с. 7-8).

На підставі акту перевірки від 11.11.2016 року № 5342/13-04/НОМЕР_2 відповідачем 27.12.2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 007414304, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, у загальному розмірі 108640,63 грн., в тому числі: за основним платежем 86912,50 грн., за штрафними санкціями 21728,13 грн. (а.с. 6).

З акту перевірки вбачається, що підставою для збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, стали відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів, а саме громадянка ОСОБА_3 в ІІІ кварталі 2014 року отримала дохід як додаткове благо в сумі 512682,93 грн. від АТ «Райффайзен Банк Аваль». Згідно відомостей, наданих АТ «Райффайзен Банк Аваль» по громадянці ОСОБА_3, доходи у вигляді суми боргу анульовано кредитором за його самостійним рішенням, з повідомленням про вручення боржнику відповідного повідомлення про таке анулювання (прощення) боргу під підпис особисто у розмір 512682,93 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162 ПК України (далі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з п.163.1 ст.163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячних (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом.

Загальний оподатковуваний дохід є будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з пп.164.1.2 п.164.1 ст.164 ПК України, загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК України.

Так, відповідно до абз. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст.165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Судом встановлено, що 23.07.2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор) та ОСОБА_3 (позичальник) укладено договір про припинення зобов'язань за кредитним договором № 014/1101//34951 (системний № 014/1101/34951) від 11.04.2007 року, відповідно до якого сторони визнали і підтвердили, що розмір непогашеної позичальником заборгованості за кредитним договором станом на день укладення цього договору складає 43931,59 доларів США, що складає еквівалент 512682,93 грн., в тому числі: основна сума боргу кредиту - 27590,35 доларів США, що складає еквівалент 321980,18 грн. по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору; проценти, нараховані за користування кредитом, - 119,69 доларів США, що складає еквівалент 1396,79 грн. по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору; розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором - 189305,96 грн. У зв'язку із погашенням позичальником, до підписання цього договору, заборгованості по кредиту за кредитним договором № 014/1101//34951 (системний № 014/1101/34951) від 11.04.20017 року у розмірі 25000,00 доларів США, сторони домовились, що з дати укладення цього договору боргові зобов'язання за кредитним договором припиняються, а кредитний договір вважається розірваним. З підписанням цього договору позичальник вважається повідомленим, відповідно до підпункту пп.164.2.17 «д» п.164.2 ст.164 ПК України, про анулювання боргових зобов'язань та про те, що сума анульованих боргових зобов'язань буде включена кредитором до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь позичальника, за підсумками звітного періоду, в якому боргові зобов'язання було анульовано (а.с.16-18).

Відповідачем під час перевірки було встановлено, що згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів громадянка ОСОБА_3 в ІІІ кварталі 2014 року отримала дохід як додаткове благо в сумі 512682,93 грн. від АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Враховуючи це, Луцька ОДПІ донарахувала позивачу суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 86912,50 грн., де сума середньомісячного доходу, що оподатковується відповідно до п.167.1 ст.167 ПК України (в редакції, чинної станом на 2014 рік) за ставкою 15% становить 12180,00 грн., а тому сума податку на доходи фізичних осіб складає 1827,00 грн. (12180,00 грн.х15%=1827,00 грн.), при цьому сума середньомісячного доходу, що оподатковується за ставкою 17% становить 500502,93 грн. (512682,93 грн.-12180,00 грн.=500502,93 грн.), відтак за цією ставкою позивачу донараховано 85085,50 грн. (500502,93 грн.х17%=85085,50 грн.).

Так, відповідно до п.167.1 ст.167 ПК України (в редакції, чинній на момент отримання позивачем доходу) ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Згідно з пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

При цьому, відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дисидентів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентами або нерезидентами в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна. Доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; г) доходів страховиків -резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); є) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Таким чином, об'єктом оподаткування на доходи фізичних осіб є також дохід, одержаний платником податку на доходи фізичних осіб як додаткове благо.

Виходячи з приписів ПК України визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Тобто, законодавець передбачає сплату податку у випадку саме отримання додаткового блага, яке залишилось у платника податку після списання боргу установою банку, у вигляді отриманих раніше коштів чи користування майном.

Згідно із частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України (в редакції, чинній з 07.05.2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Як встановлено судом, податок на доходи фізичних осіб нарахований ОСОБА_3 за 2014 рік, однак відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Рішенням Конституційного суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99 визначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Положення статті 58 Конституції України слід застосувати в даному випадку, тому що це спрямовано на поліпшення правового становища фізичної особи, оскільки основними засадами Конституції України є людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека, що визнаються найвищою цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість держави. У зв'язку з цим суд до даних правовідносин застосовує пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України, чинний з 07.05.2015 року.

Як зазначалось вище, згідно договору від 23.07.2014 року про припинення зобов'язань за кредитним договором № 014/1101//34951 (системний № 014/1101/34951) від 11.04.2007 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» анульовано ОСОБА_3 боргові зобов'язання за кредитним договором, що станом на день укладення цього договору складає 43931,59 доларів США, що складає еквівалент 512682,93 грн., в тому числі: основна сума боргу кредиту - 27590,35 доларів США, що складає еквівалент 321980,18 грн. по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору; проценти, нараховані за користування кредитом, - 119,69 доларів США, що складає еквівалент 1396,79 грн. по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору; розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором - 189305,96 грн. (а.с.16-18).

Отже, згідно з цим договором кредитором було прощено позивачу борг на загальну суму 512682,93 грн., з яких: основна сума боргу кредиту становить 321980,18 грн., проценти, нараховані за користування кредитом, - 1396,79 грн., а сума прощеної (анульованої) пені - 189305,96 грн.

Враховуючи пп. 165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України, суд дійшов висновку, що проценти та пеня, нараховані (розраховані) банком відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні ПК України, який підлягає оподаткуванню, тому сума нарахованих та прощених банком процентів у розмірі 1396,79 грн. та пені у розмірі 189305,96 грн., разом 190702,75 грн., не включаються до суми доходу під час нарахування податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування.

Зазначене також узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04.10.2016 року у справі №809/4380/15 та постанові Верховного суду України від 16.09.2015 року у справі №822/4487/14.

Відтак, Луцька ОДПІ під час донарахування ОСОБА_3 грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб зобов'язана була включити до суми отриманого доходу у вигляді додаткового блага лише основну суму прощеного боргу (неповернутого кредиту) у розмірі 321980,18 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно збільшено позивачу суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, у загальному розмірі 40218,75 грн., з них: за основним платежем - 32175,00 грн. (190702,75 грн. - загальний розмір пені та процентів; 12180,00 грн.х15%=1827,00 грн.; 190702,75 грн.- 12180,00 грн.=178522,75 грн.; 178522,75 грн.х17%=30348,00 грн.; 1827,00 грн.+ 30348,00 грн.=32175,00 грн.) та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 8043,75 грн. (32175,00 грн.х25%=8043,75 грн.). У зв'язку з цим суд адміністративний позов задовольняє частково та скасовує податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 27.12.2016 року № в частині збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 40218,75 грн. (32175,00 грн. + 8043,75 грн.).

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як слідує з матеріалів справи, позивач відповідно до квитанцій №3 від 10.05.2017 року сплатила судовий збір у розмірі 1086,41 грн. (а.с.2).

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково, тому судовий збір у розмірі 402,19 грн. слід присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Луцької ОДПІ.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 27 грудня 2016 року № в частині збільшення ОСОБА_3 суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 40218,75 грн. (сорок тисяч двісті вісімнадцять грн. 75 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір у розмірі 402,19 грн. (чотириста дві грн. 19 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої складено 12 червня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко