Справа № 820/1780/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 червня 2017 р. № 820/1780/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - Цвікевич О.А.,

представника відповідача - Красникової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ"
до Харківської митниці ДФС
про скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "НОВИЙ СТИЛЬ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №807000000/2016/000026/2 від 18.02.2016 року; скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2016/004349 від 01.02.2016 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що вважає оскаржувані в даній справі рішення та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, як похідну від рішення, незаконними та необґрунтованими, такими, що порушують права позивача.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі, виходячи із доводів позовної заяви та наданих пояснень.

Відповідач - Харківська митниця ДФС, позов не визнав, вважаючи оскаржувані в даній справі рішення та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення цілком обґрунтованими та законними.

При цьому він вказав, що позивачем документально не було підтверджено вартісні показники складових митної вартості товару, що був заявлений ним до митного оформлення, а тому, за неможливості застосування контролюючим органом попередніх методів, при здійсненні митної оцінки, ним був застосований резервний метод.

Представник відповідача в судовому засіданні позов також не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з доводів наданих до суду письмових та усних заперечень.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з метою здійснення митного контролю та митного оформлення представником позивача до митного поста "Харків - Центральний" Харківської митниці ДФС було подано митну декларацію типу ІМ-40: № 807100000/2016/004349 від 11.02.2016р. на товар : стілець поворотний NEO-II-LU ST02-CR GTP9-CR ES SM06 SH-126 шт. стілець поворотний TAKTIK MESH TS16 R19T ERGON-2L BA-OP24N SE-SM08 SHH-4 шт., меблі офісні для сидіння, оббиті тканиною які обертаються з регульованою висотою, каркас з недорогоцінних металів, торгівельна марка: Nowy Styl, країна виробництва: Польща (PL), виробник: Nowy Styl sp.z.o.o.", в якій заявлено митну вартість товарів за основним методом - ціною договору 274431,63грн.

Даний товар надійшов на адресу позивача за зовнішньоекономічною угодою (контрактом) № 01092015/VGH від 01.09.2015р. (а.с. 43-49, том 1), укладеною з контрагентом VGH Steel Trading S.A.

Пунктом 1.1. розділу 1 вказаного контракту передбачено, що продавець продає, а покупець (позивач) купує товар, на умовах викладених у контракті. При цьому, згідно п. 1.2. контракту визначено, що конкретний асортимент товару кожної партії встановлюються у специфікація та інвойсах, а відповідно до п. 4.1 розділу 4 контракту ціна на товар, що поставляється, вказується в інвойсах на конкретну партію товару.

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження митної вартості товару було надано наступні документи: міжнародна автомобільна накладна від 05.02.2016р. №А026636; калькуляція транспортних витрат від 08.02.2016р. б/н; рахунок-фактура (інвойс) від 04.02.2016р. №EX/6/02/2016р.; додаток до інвойсу EX/6/02/2016 від 23.05.2016р.; пакувальний лист від 04.02.2016р.; доповнення до зовнішньоекономічного договору від 25.01.2015р.; специфікація від 04.02.2016р. №14; зовнішньоекономічний договір від 01.09.2016р. №01092015/VGH; договір про перевезення від 01.12.2007 р. №2007/3263; інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару від 05.02.2016р.; інформація про позитивні результати здійснення фіто-санітарного контролю товару від 05.02.2016р.; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 05.02.2016р.; сертифікат з перевезення товару від 08.02.2016р.; опис від 11.02.2016р.; страхування від 11.02.2016р.; копія митної декларації країни відправлення від 08.02.2016р. №16PL404010E0009726.

Судом також встановлено, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості оцінюваного товару посадовими особами митного поста "Харків - Центральний", як вказав відповідач, «спрацював ризик», згенерований автоматизованою системою аналізу управління ризиками (далі - АСАУР).

За змістом застереження АСАУР по наступних товарах можливе заниження митної вартості товару (орієнтовний показник митної вартості, розрахований відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.9.2015р. № 724): товар № 1 - 7,07 дол. США/кг.; товар № 2 - 7,91 дол. США/кг.; здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015р. №689 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України".

За змістом висновку АСАУР було визначено ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 Митного кодексу України, що посадовими особами відповідача і було зроблено.

При цьому, посилаючись на практику вирішення справ щодо спорів з питань визначення митної вартості товарів Верховним Судом України, відповідач зазначив, що наявність у єдиній автоматизованій інформаційній системі інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів може бути підставою витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості, а неподання таких документів є підставою для застосування наступного методу, мотивуючи неможливість застосування попередніх.

Так, за наслідками дослідження посадовими особами відповідача поданих позивачем до митного оформлення документів, ними було встановлено, що заявлена позивачем митна вартість товару по митній декларації №807100000/2016/004349 становила 3,85 євро/кг, що менше ніж за інформацією по фактам митних оформлень Харківською митницею ДФС та іншими митницями України. Мінімальний рівень у максимально наближений час, в тому числі товарів оформлених ПАТ "НОВИЙ СТИЛЬ", складав 6,76 євро/кг;

вартісні показники в митній декларації країни відправлення від 08.02.2016 р. №16PL404010E0009726 не відповідають даним, заявленим у МД від 11.02.2016 року №807100000/2016/004349.

Крім того, за твердженням відповідача, в пакеті документів була відсутня про-форма інвойс, проте її наявність є обов'язковою відповідно до умов контракту ЗЕД; надана декларантом довідка про транспортні витрати від 08.02.2016р. б/н, які мають включатися до митної вартості за умови поставки FCA, містить розбіжності щодо місця відправлення: місце відправлення зазначене у довідці про транспортні витрати є місто Кросно (Польша), хоча відповідно до гр. 20 митної декларації, у якій зазначені умови поставки товару, місцем відправлення повинно бути місто Ясло (Польша), калькуляція транспортних витрат від 08.02.2016 складена не перевізником, а самим ПАТ "Новий Стиль", хоча в пакеті документів до митної декларації наявний договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 01.12.2007 року №2007/3263.

З урахуванням вищенаведеного, у відповідності до вимог ч.5 ст.55 та ч.4 ст.57 Митного кодексу України було проведено процедуру консультації між митницею та декларантом з метою обміну наявною інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів шляхом направлення на адресу декларанта електронного повідомлення.

В зв'язку з тим, що, на думку відповідача, документи, подані позивачем для митного оформлення товарів, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларанту (позивачу) було запропоновано надати додаткові документи відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

Позивач надав митному органу листи від 18.02.2016 р. № 2016/02-18-1 та від 18.02.2016 р. № 2016/02-18-2 з інформацією та поясненнями стосовно запитаної інформації та поставки товару, а також додатково надав інвойс на закупівлю товарів № VF 3 від 04.02.2016р. звіт про оцінку майна № 17/02/2016/01 від 17.02.2016 р. прайс від 01.02.2016р. калькуляція виробника від 15.02.2016 р., а також просив здійснити митне оформлення товару за першим методом, вважаючи що в наданих документах містяться всі необхідні відомості, що підтверджують числові складові митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за товари та у повній мірі підтверджують заявлену AT "НОВИЙ СТИЛЬ" митну вартість товару та обраний метод її визначення (за ціною контракту) та видати рішення про коригування товару.

Вважаючи надану позивачем інформацію неповною, відповідач прийняв оскаржувані в даній справі: рішення про коригування митної вартості товарів № 807100000/2016/000026/2 від 18.02.2016р. (а.с. 14, том 1), згідно якого скоригував митну вартість товарів, визначивши її за другорядним (резервним) методом визначення митної вартості та, відповідно, похідну від нього картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807100000/2016/00237 (а.с. 16, том 1).

Не погодившись з вказаними рішенням та карткою відмови, позивач оскаржив їх в судовому порядку та за наслідками розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій йому було відмовлено в задоволенні позовних вимог про скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. За наслідками розгляду справи касаційною інстанцією попередні рішення судів було скасовано, а справу направлено на розгляд до суду першої інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваних в даній справі рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд знаходить їх такими, що не відповідають приписам чинного законодавства та дійсним обставинами справи, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 318 Митного кодексу України усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю.

Частиною 1 статті 336 Митного кодексу України передбачено, що однією із форм митного контролю є перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 Митного кодексу України надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Відповідно до п.2 частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Відповідно до положень ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

- упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів та інше.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраною декларантом або уповноваженою ним особо. Методу визначення митної вартості умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 Митного кодексу України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

За змістом даних норм можна дійти висновку, що відмова у митному оформленні товарів за заявленою декларантом вартістю є винятком та може мати місце виключно за обставин, які перелічені в Митному кодексі України. Самі лише обґрунтовані сумніви митного органу щодо повноти заявлення декларантом всіх складових митної вартості, за відсутності перелічених підстав, не можуть слугувати самостійною підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартості та, відповідно, визначенням її за резервним методом.

В даній справі відповідачем, з урахуванням аналізу інформації, що містилася у поданих до митного оформлення документах, перевірки цінової інформації з ЄАІС ДМСУ на товари, які ввозились на митну територію України, було проведено процедури консультації та запропоновано декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

За приписами частини п'ятої та шостої статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України декларант зобов'язаний подати додаткові документи, визначені у статті 53 Кодексу, протягом 10 календарних днів після ознайомлення із записом митного органу про їх подання.

За наслідками таких консультацій відповідач дійшов висновку, що позивач не надав на вимогу митного органу витребувані додаткові документи та, посилаючись на п. 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України , відповідач дійшов висновку, що декларантом заявлені неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, що, в свою чергу, відповідно до частини першої статті 55 Митного кодексу України дає право митниці прийняти рішення про коригування митної вартості товару.

Суд з такими висновками митного органу не погоджується.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач надав до митного оформлення пакет документів, який містив всю необхідну та достатню інформацію для визначення митної вартості товару, що був поданий до митного оформлення за методом, визначеним декларантом. Доводи відповідача про відсутність інвойсу щодо міжнародного контракту, за яким здійснювалась поставка товарів, спростована матеріалами справи.

Відтак, посилання відповідача на ненадання позивачем на пропозицію митного органу додаткових документів, необхідних для вирішення питання про визначення методу митної вартості товарів як підставу визначення митної вартості товарів за другорядним методом є безпідставними, оскільки пропозиція надання таких документів в даній справі не була необхідною, а підстави вважати, що позивачем було заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, не були обґрунтованими.

Суд окремо зазначає, що при розрахунку коригування митної вартості товару відповідачем його було здійснено з урахуванням одиниці виміру - кілограм, у той час як позивач наполягав на тому, що для розрахунку митної вартості з урахуванням контракту, інвойсів до нього та специфікацій він виходив з визначення кількості товару - за одиницю товару.

Представник відповідача згідно письмових пояснень зазначив, що ця обставина зумовлена не заповненням у поданій до митного оформлення митній декларації графи 41 (додаткові одиниці виміру), на підставі чого, з урахуванням Наказу Мінфіну України від 30.05.2012р. № 651, митний орган дійшов висновку про необхідність обчислення митної вартості товарів за кілограм.

В зв'язку з цим суд зауважує, що будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, приймаючи владне (управлінське) рішення, суб'єкт владних повноважень має виходити із дійсних обставин справи та не може допускати припущень. Визначення відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, в даному випадку одиниці виміру товарів в кілограмах суперечить іншим документам на товар, зокрема зовнішньоекономічній угоді (контракту) № 01092015/VGH від 01.09.2015р. та супутнім до нього документам. Дані розбіжності відповідачем досліджено та усунуто належним чином не було, хоча він мав можливість та був зобов'язаний це зробити.

При цьому відповідачем, який в силу приписів ч. 2 ст. 71 КАС України, має довести законність та обґрунтованість свого рішення в даній справі, не було надано до суду вичерпного переліку відомостей, щодо яких у митного органу виникли сумніви, а також належних доказів обґрунтованості причин та підстав витребування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими і додатково витребуваними документами.

Саме про відсутність таких доказів з боку відповідача було наголошено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09.03.2017р., прийнятої за наслідками минулого розгляду даної справи. Суд наголошує, що в силу приписів ч. 5 ст. 227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення судом касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

З урахуванням викладеного відповідачем суду не надано переконливих доказів щодо обґрунтованості сумнівів, а також належних доказів обґрунтованості причин та підстав витребування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими і додатково витребуваними документами.

Обґрунтування правомірності оскаржуваного рішення та картки відмови фактично зведено відповідачем до того, що ним при розгляді поданих позивачем до митного оформлення документів було враховано факти митного оформлення ідентичних/подібних товарів Харківською митницею ДФС, що максимально наближені до часу експорту оцінюваного товару. При цьому одиницею виміру в таких порівняльних випадках відповідачем помилково було визначено кілограми, хоча позивач наполягав на визначенні кількості товару в одиницях.

Таким чином відповідачем у даній справі не доведено належними доказами неможливість застосування визначення митної вартості товару за ціною договору (перший метод), та, відповідно, правомірність і обґрунтованість застосування резервного методу визначення митної вартості товару.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З урахуванням викладеного суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та зазначає, що їх задоволення забезпечить належний та повний захист порушених прав позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 52, 55, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" до Харківської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови, - задовольнити.

Скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №807000000/2016/000026/2 від 18.02.2016 року.

Скасувати картку відмови Харківської обласної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2016/004349 від 01.02.2016 року.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (61020, м.Харків, Григорівське шосе, буд.88, код ЄДРПОУ 3256288) судовий збір у розмірі 3256 (три тисячі двісті п'ятдесят шість) грн. 16 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ДФС (61003, м.Харків, вул. Короленко, буд.16-Б, код ЄДРПОУ - 39534151).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 12 червня 2017 року.

Суддя Панченко О.В.