Справа № 823/430/17
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/430/17 Головуючий у 1-й інстанції: Мишенко В.В. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

Іменем України

13 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

при секретарі Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Звенигородкаагрохім» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Звенигородкаагрохім» до державного виконавця Звенигородського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Черкаській області Горбатюк Д.Л. про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до державного виконавця Звенигородського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Черкаській області Горбатюк Д.Л. про скасування постанови від 09 листопада 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 52853797.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - ПАТ «Звенигородкаагрохім», звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 09 листопада 2016 року Звенигородським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Черкаській області на підставі постанови управління Держпраці у Черкаській області від 10 серпня 2016 року № 23-10-19/0215-195 про накладення штрафу в сумі 159 500 грн. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52853797. Дана постанова 09 листопада 2016 року направлена боржнику ПАТ «Звенигородкаагрохім» у відповідності до супровідного листа.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів як зокрема і постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, що узгоджується з ст. 255 КУпАП України та 265 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно п. 1 ч. 1, 5 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 2 - 4 ст. 299 КУпАП при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого ч. 1 ст. 307 цього Кодексу. Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

З досліджених судовою колегією матеріалів справи вбачається, що оскаржувана позивачем постанова про відкриття виконавчого провадження від 09 листопада 2016 року № 52853797 винесена відповідно до вимог ст. 3, 24, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження у відповідача були відсутні.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року у справі № 823/1132/16 підтверджено правомірність та обґрунтованість постанови управління Держпраці у Черкаській області від 10 серпня 2016 року № 23-10-19/0215-195, яка була підставою для відкриття спірного виконавчого провадження.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Разом з тим, посилаючись на необхідність скасування постанови про відкриття виконавчого провадження апелянт зазначає про те, що вона була складена відповідачем незважаючи на оскарження постанови управління Держпраці у Черкаській області від 10 серпня 2016 року № 23-10-19/0215-195 про накладення стягнення відповідно до ч. 2 ст. 299 КУпАП.

Однак, колегія суддів вважає зазначені доводи безпідставними, оскільки позивачем не надано до суду доказів недотримання відповідачем вимог чинного законодавства про виконавче провадження під час прийняття спірної постанови. Також позивачем не надано доказів того, що про наявність факторів, які перешкоджають відкриттю виконавчого провадження та здійсненню виконавчих дій державний виконавець був повідомлений.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

З урахуванням вищевикладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права та підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції у зв'язку з чим судовою колегією не приймаються.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Звенигородкаагрохім» - залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Повний текст ухвали виготовлено 13 червня 2017 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Ганечко О.М.