Справа № 826/9621/16
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року м. Київ К/800/6968/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В,

Калашнікової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі також - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка І.І., (надалі також - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якій просила:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення її до переліку вкладників ПА «КБ «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов'язати відповідача включити позивача до переліку вкладників цього банку, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та повторно подати до Фонду гарантування перелік вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року, позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просив судові рішення скасувати, прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у зв'язку з неприбуттям належним чином повідомлених про час і місце судового засідання осіб, які беруть участь у справі.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

3 квітня 2016 року. між ПАТ «КБ «Хрещатик» (надалі-Банк) та позивачем укладено Договір №1F0083/1 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи з видачею платіжної картки (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору Банк відкриває поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів Клієнту в українських гривнях для проведення розрахунків з використанням платіжної карти на підставі отриманої заяви та інших документів наданих Клієнтом відповідно до діючого законодавства та видає Клієнту платіжну карту Master Card Debit, що є власністю Банку. На виконання умов вказаного Договору позивач отримала від Банку відповідну пластикову карту .

Згідно з довідкою Банку №47/4-41-06-450 від 24 травня 2016 року, станом на 24 травня 2016 року, залишок коштів на відкритому рахунку позивача становить 200 00 грн.

Вказані кошти були перераховані фізичною особою ОСОБА_5 4 квітня 2016 року на рахунок позивача. Підставою для проведення вказаної операції, як йдеться у позовній заяві та встановлено судами, є заява фізичної особи - ініціатора переказу.

Пунктом 3.2.2. Договору №1F0083/1 передбачено право клієнта поповнювати рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу, перерахування коштів з інших рахунків Клієнта, а також за рахунок коштів інших осіб з їх доручення з урахуванням обмежень, визначених чинним законодавством.

5 квітня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), на підставі постанови Правління Національного банку України від 5 квітня 2016 року №234 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», прийнято рішення № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з вищенаведеним рішенням розпочато процедуру виведення Публічного Акціонерного Товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» (далі - ПАТ «КБ «Хрещатик») з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 5 квітня 2016 року до 4 травня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик», Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 5 квітня 2016 року до 4 травня 2016 року включно.

21 квітня 2016 року Фондом прийнято рішення №560, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» з 5 травня 2016 року до 4 червня 2016 року включно.

Отже, повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» продовжено з5 травня 2016 року до 4 червня 2016 року включно.

3 червня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 913,відповідно до рішення Правління Національного банку України від 2 червня 2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства «Комерційний Банк «Хрещатик», «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Процедуру ліквідації Публічного Акціонерного Товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» встановлено з 6 червня 2016 року до 5 червня 2018 року, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Хрещатик», Костенку І.І. на два роки з 6 червня 2016 року до 5 червня 2018 року включно.

24 травня 2016 року Уповноважена особа ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенко І.І. листом №41/3-12/2830 повідомила позивача про нікчемність здійснення операції безготівкового перерахування грошових коштів 4 квітня 2016 року з рахунку ОСОБА_5 на картковий рахунок позивача у сумі 200000 грн. відповідно до пункту 7 частини третьої статті 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Виплати коштів вкладникам ПАТ «КБ «Хрещатик» здійснювались через установи банків - агентів Фонду, а саме: АТ «Ощадбанк», ПАТ «ПУМБ», АБ «Південний», АТ «Укрсиббанк».

Однак, при зверненні позивача як вкладника ПАТ «КБ «Хрещатик» до банку-агента АТ «Ощадбанк», позивачеві було відмовлено у виплаті гарантованої суми з посиланням на те, що інформація про її банківський вклад, розміщений згідно з Договором, відсутня в реєстрі вкладників з огляду на невнесення відповідачем інформації про позивача як вкладника банку до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погоджуючись із даною відмовою, ОСОБА_3 звернувся до суду.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку, що неправомірні та безпідставні дії Уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, призвели до протиправного та безпідставного не включення позивача до реєстру вкладників для здійснення виплат.

Колегія суддів погоджується із даним висновком з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI).

Згідно з частиною другою статті 1 Закону № 4452 метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Пунктами 3 та 4 статті 1 Закону № 4452 передбачено, що вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Отже, враховуючи вищенаведену норму, позивач є вкладником, що має відповідні кошти на банківському рахунку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №4452 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону №4452.

Згідно з частинами першою, другою, третьої статті 34 Закону № 4452 Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України". Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Статтею 37 Закону № 4452 передбачені повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Згідно з частиною другою статті 38 Закону № 4452 протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, підставою для визначення грошового переказу позивача нікчемним відповідач зазначив пункт 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452.

У свою чергу, пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону передбачено, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону № 4452 уповноважена особа Фонду:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За приписами статті 27 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Пунктом 7 частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти, зокрема у випадку, коли такі кошти розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку.

Як вже зазначалось, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "Хрещатик" Костенка І.І. позивача було повідомлено про нікчемність правочину, а саме операції безготівкового перерахування грошових коштів 4 квітня 2016 року з рахунку іншої фізичної особи на картковий рахунок позивача у розмірі 200000 грн. на підставі пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно із частиною першою статті 1062 Цивільного кодексу України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надішли до банку на ім'я вкладника від іншої фізичної особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше.

Відповідно до пункту 10.19 Інструкції про порядок відкриття, використання та закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493), на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті фізичної особи-резидента зараховуються, зокрема, кошти, перераховані з поточного рахунку іншої фізичної особи, якщо це передбачено договором банківського вкладу.

Оскільки ДоговорОМ прямо передбачено можливість зарахування коштів з рахунків інших осіб, то такий переказ у даному випадку є правомірним.

Разом з тим, укладення договору банківського рахунку та зарахування коштів на рахунок позивача відбулось до визнання банку неплатоспроможним.

Водночас предметом Договору є відкриття Банком поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів Клієнту в українських гривнях для проведення розрахунків і використанням платіжної карти.

Операція з переказу коштів з рахунку однієї фізичної особи на користь іншої фізичної особи (отримувача) не може вважатись правочином, який укладено безпосередньо між банком та контрагентом, що кореспондується із Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 5 липня 2012 року.

Так, частиною третьою пункту 1.20 Глави III вищезазначеного Положення передбачено, що у разі отримання повідомлення Фонду або уповноваженої особи Фонду (у разі делегування їй Фондом відповідних повноважень) про нікчемність правочину на підставах, визначених у п. 1.18 Глави III, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке (які) він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Станом на день проведення операції з перерахування коштів на картковий рахунок позивача (на 4 квітня 2016 року) ініціатор переказу був власником цих коштів, мав повну дієздатність для здійснення подібного роду операцій з коштів, що розміщувались на його рахунку, жодних заборон чи обмежень для здійснення такого переказу не існувало.

Тобто, за наявності підстав, з якими законодавець пов'язує нікчемність правочину (частина третя статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», частина третя пункт 1. 20 Глави III Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку), кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке (які) він отримав від такого банку.

Як встановлено судом, грошові кошти в сумі 200000 грн. були позивачем отримані не безпосередньо від банку, а від ініціатора переказу - фізичної особи, згідно її заяви. Тобто, встановлення факту нікчемності правочину не є преюдиційним фактом та потребує доказування у загальному порядку.

Отже, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновком судів попередніх інстанцій щодо неправомірності дій відповідача щодо не включення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів.

Таким чином, колегія суддів, керуючись частиною першою статті 224 КАС України, приходить до висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір відповідно до норм матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді