Справа № 2-а/1570/8062/11
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2012-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2012 р.Справа № 2-а/1570/8062/11

Категорія: 8.1.1Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

за участю сторін:
ДПІОСОБА_5 (довіреність)
ТОВ ТД «Копійка»ОСОБА_6 (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби на Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2012 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Копійка» до державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 15.09.2011 року, -

встановиЛА:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Копійка», звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 15.09.2011 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2012 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси № НОМЕР_1 від 15.09.2011 року.

Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2012 року та винести нову постанову, якою в задоволені позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції при прийняті оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права. Крім того, відповідач посилається, що рішення суду першої інстанції ухвалено без повного і всебічного зясування обставин, що мали значення для даної справи.

У судовому засіданні від 13.03.2012 року надано клопотання про заміну відповідача на державну податкову інспекцію у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби в звязку з ліквідацією державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси та створення державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Торговий дім «Копійка»»зареєстровано в якості юридичної особи виконавчим комітетом Одеської міської ради 08.04.2010 року та перебуває на обліку, як платник податків в Державній податковій інспекції у Малиновському районі м. Одеси.

Основними видами її діяльності ТОВ «Торговий дім «Копійка»»за КВЕД є, у тому числі, здавання в оренду власного нерухомого майна, інші види оптової торгівлі, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах без переваги продовольчого асортименту, неспеціалізована оптова торгівля харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

На виконання розпорядження ДПА України від 24.02.2011 року №48-р, у зв'язку з надходженням інформації щодо участі ТОВ «Торговий дім «Копійка»»у схемах по незаконному формуванню податкового кредиту за квітень 2011 року та акту перевірки ДПІ у Малиновському районі м. Одеси №218/23-214/32727314 від 04.07.2011 року, на підставі рішення в.о. начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, оформленого наказом №1350 від 18.08.2011 року, фахівцями ДПІ у Малиновському районі м. Одеси була проведена документальна, невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Копійка»»з питань правомірності нарахування податкового кредиту з податку на додану вартість за квітень 2011 року.

За результатами вказаної перевірки, фахівцями ДПІ у Малиновському районі м. Одеси був складений акт № 258/23-214/37060369 від 01.09.2011 року (а.с.14-17), згідно висновків якого позивачем у квітні 2011 року були порушені вимоги п. 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Розділу V Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI по декларації з податку на додану вартість за квітень 2011 року, а саме: безпідставно завищено податковий кредит у розмірі 221996 грн.

Такий висновок був зроблений перевіряючим, виходячи зі змісту акту ДПІ у Малиновському районі м. Одеси №218/23-214/32727314 від 04.07.2011 року щодо перевірки ПП «Фрутлайн», який, в свою чергу, був складений на підставі акту ДПІ у Приморському районі м. Одеси №4230/235/34800893 від 29.06.2011 року «Про неможливість проведення документальної перевірки ТОВ «Фрут-Імпорт»щодо правомірності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість за квітень 2011 року», яким встановлено нікчемність правочинів ТОВ «Фрут-Імпорт»з ПП «Фрутлайн», відсутність необхідних умов для ведення господарської діяльності, основних фондів, технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів.

Враховуючи наведене, перевіряючим встановлено факт безпідставного віднесення ТОВ «Торговий дім «Копійка»» до складу податкового кредиту по декларації з ПДВ за квітень 2011 року суми ПДВ в розмірі 221996 грн., по яким відсутнє документальне підтвердження вчинення правочинів, що призвело до фактичного ненадходження до Державного бюджету України податку на додану вартість у розмірі 221996 грн.

На підставі акту перевірки №258/23-214/37060369 від 01.09.2011 року відповідачем було винесено відносно позивача податкове повідомлення - рішення № від 15.09.2011 року про донарахування позивачу податку на додану вартість в сумі 221996 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 1 грн. (а.с.22).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до вказаних вище статей ТОВ «ТД «КОПІЙКА»та ПП «Фрутлайн»уклали договір поставки № ПВ 501/1-10 від 01.10.2010 р. (далі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник (ПП «Фрутлайн») зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передавати у власність Покупцеві (ТОВ «ТД «КОПІЙКА») продукцію, визначену чинним Договором (надалі іменується як „Товар"), а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, приймати та оплачувати Товар.

Згідно із п.п. 2.1.1. Постачальник зобов'язується своєчасно своїми силами поставляти Товар на умовах DDP (склад (магазин) Покупця), згідно із Міжнародними правилами щодо тлумачення термінів „INCOTERMS" (в редакції 2000 року), відповідно до замовлень Покупця.

Поставка Товару здійснюється на умовах доставки силами Постачальника на склад (магазин) Покупця відповідно до п.п. 2.1.1. Договору. Поставка кожної партії здійснюється у встановлений в замовленні термін. При прийомі Товару представник Покупця повинен перевіряти і контролювати відповідність відвантажуваного Товару вимогам, що відображені в замовленні, і умовам цього Договору (п. 3.3. Договору).

Відповідно до п. 3.4. Договору передача Товару здійснюється на підставі накладних.

Право власності на Товар переходить до Покупця з моменту фактичної передачі Товару. Моментом фактичної передачі Товару вважається дата підписання уповноваженими представниками Сторін товарної накладної. Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження Товару несе його власник (п. 3.6. Договору).

Відповідно до умов Договору та вимог чинного законодавства на поставлені товари протягом квітня 2011 року ПП «Фрутлайн»були в оформлені належним чином та у встановленому законом порядку видаткові та податкові накладні на суму 1 109 984,37 грн. (один мільйон сто дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят чотири грн. 37 коп.), включаючи ПДВ 20% - 221 996,89 грн.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках, такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (п. 201. 4 ст. 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 201.6. ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 201.8. ст. 201 Податкового кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 2 Перехідних положень Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього - податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить понад 10 тисяч гривень - з 01 січня 2012 року, понад 100 тисяч гривень - з липня 2011 року. До платників податку, до яких на дату виписки накладної цим підрозділом не запроваджено обов'язковість реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, не застосовуються норми абзаців 8 і 9 п. 201.10 ст. 201 цього Кодексу.

Таким чином, Податковим кодексом України, передбачені випадки не включення до складу податкового кредиту витрат по сплаті податку: відсутність податкової накладної, і оформлення її з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу, складання податкової накладної особою, яка у встановленому порядку не зареєстрована як платник податку на додану вартість та/або відсутність мети їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Інших підстав для не включення до складу податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість даний кодекс не передбачає.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не враховані податкові накладні, видані ПП «Фрутлайн», оскільки актом перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси №4230/235/34800893 від 29.06.2011 року зроблений висновок, що оскільки одним із основних постачальників Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Копійка»»у перевіряємому періоді було ПП «Фрутлайн»(контрагент ТОВ «Фрут-Імпорт»), а перевіркою ДПІ у Приморському районі м. Одеси було встановлено відсутність у ТОВ «Фрут-Імпорт»необхідних умов для ведення господарської діяльності, а отже угоди укладені з контрагентами, в тому числі, ПП «Фрутлайн», у квітні 2011 року є нікчемними по ланцюгу до «вигодонабувача».

Колегія суддів вважає, що такий висновок відповідача є помилковим та хибним, виходячи з наступного.

Відповідно до Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010р. №984, акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів (п. 6 розділу І Порядку).

З акту перевірки вбачається, що відповідач при встановленні фактів порушення позивачем податкового законодавства посилається на декларацію з ПДВ, інформацію з наявних в інспекції інформаційних баз, акт перевірки №218/23-214/32727314 від 04.07.2011 року ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, який був складений на підставі акту перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси №4230/235/34800893 від 29.06.2011 року «Про неможливість проведення документальної перевірки ТОВ «Фрут-Імпорт»щодо правомірності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість за квітень 2011 року, не беручи до уваги первинну документацію позивача.

В свою чергу, суд критично відноситься до посилання відповідача на дані акту від №4230/235/34800893 від 29.06.2011 року ДПІ у Приморському районі м. Одеси «Про неможливість проведення документальної перевірки ТОВ «Фрут-Імпорт»щодо правомірності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість за квітень 2011 року», яким зроблений висновок про наявність ознак нікчемності угод, укладених ПП «Фрутлайн»з ТОВ «Фрут-Імпорт», виходячи з наступного.

Відповідно до п. 10 Розділу 1 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», затвердженого наказом ДПА України №984 від 22.12.2010 року, у разі неможливості проведення перевірки складається відповідний акт, який засвідчує такий факт.

Відповідно до пп. 5.2.3 Наказу від 28 лютого 2007 року № 110 «Про затвердження Порядку взаємодії між структурними підрозділами органів державної податкової служби з питань реєстрації та обліку платників податків», якщо за наслідками перевірки встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то складається акт перевірки місцезнаходження платника податків та проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків.

Тобто, зі змісту вищевказаних норм, вбачається, що за результатами перевірки платника податку, місцезнаходження якого не встановлено, складається акт, проте в ньому повинно зазначатися причини неможливості проведення перевірки.

В даному випадку за результатами перевірки складений акт про неможливість проведення перевірки та зроблений відповідний висновок про те, що угоди між ТОВ «Фрут-Імпорт»з ПП «Фрутлайн»у квітні 2011 року мають ознаки нікчемності по податковим зобов'язанням - 8619358 грн. та податковому кредиту - 215819,04 грн.

Проаналізувавши приписи норм Податкового кодексу України, які регулюють порядок проведення перевірок та Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», затвердженого Наказом ДПА України №984 від 22.12.2010 року, Порядку взаємодії між структурними підрозділами органів державної податкової служби з питань реєстрації та обліку платників податків, затвердженого наказом від 28 лютого 2007 року № 110, суд вважає, що у разі відсутності платника податку за місцезнаходженням у акті перевірки повинні зазначатися лише причини неможливості проведення перевірки та ніяким чином не можуть робитися висновки за результатами перевірки, які впливатимуть на права, свободи та інтереси інших осіб, в даному випадку позивача.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 13.10.2011 року №7239/23-8/34800893 «Про проведення невиїзної позапланової перевірки ТОВ «Фрут-Імпорт»з питань підтвердження взаємовідносин з платниками податків за квітень 2011 року» (а.с. 200), відповідно до якої перевіркою документально підтверджено здійснення ТОВ «Фрут-Імпорт»господарських операцій із платниками податків у квітні 2011 року та встановлено відображення у податковому обліку господарських операцій та розрахунків із платниками податків за квітень 2011 року.

До того ж, як вбачається з описової частини ОСОБА_4 перевірки, зазначений ОСОБА_4 не містить будь-якого документального підтвердження стосовно фінансово-господарських взаємовідносин позивача по взаєморозрахунках з ПП «Фрутлайн», які мали бути дослідженими перевіряючими під час проведення перевірки. Викладені в ОСОБА_4 перевірки висновки були зроблені лише на підставі даних податкових декларацій, поданих ТОВ «ТД «КОПІЙКА»за перевіряємий період, та акту перевірки ДПІ у Малиновському районі м. Одеси від 04.07.2011 року № 218/23-214/32727314, складеного відносно ПП «Фрутлайн». Це свідчить про те, що висновки не грунтуються на документах первинного бухгалтерського та податкового обліку, що є порушенням пункту 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010року за № 984 (далі - «Порядок № 984»), згідно якому факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів. Тому факти, викладені в ОСОБА_4 перевірки, не можуть бути належними доказами наявності порушень ТОВ «ТД «КОПІЙКА»вимог статей 203, 215, 228 Цивільного кодексу України відносно того, що укладені ним угоди з ПП «Фрутлайн»не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, та є підставою для визнання таких угод нікчемними.

Відповідно до 5.6. розділу 5 Примірного порядку взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затвердженого наказом ДПА України від 18.04.2008 р. № 266, при проведенні позапланової виїзної перевірки для збору доказової бази щодо нікчемності вчинених правочинів (договорів, що суперечать інтересам держави і суспільства) доцільно досліджувати таку інформацію: можливість чи неможливість фактичного здійснення платником ПДВ господарських операцій з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг; виявлення ведення обліку для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником ПДВ у документах обліку; наявність чи відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної господарської, економічної діяльності в разі відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; іншу інформацію, яка доводить, що відомості документів обліку (податкових накладних) не відповідають дійсності.

Отже, з аналізу норм податкового законодавства вбачається, що висновки податкового органу щодо визнання угод нікчемними можуть бути зроблені після проведення лише позапланової виїзної перевірки (розділ 5 Наказу № 266). Тому, дослідження питання щодо нікчемності угод, укладених ТОВ «ТД «КОПІЙКА»з ПП «Фрутлайн»є таким, що вчинено з порушенням норм чинного законодавства України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не довів правомірність винесення податкового повідомлення - рішення № від 15.09.2011 року про донарахування позивачу податку на додану вартість в сумі 221996 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1 грн., а тому, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби на Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2012 року по справі № 2-а/1570/8062/11, - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2012 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Копійка»до державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 15.09.2011 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі 14 березня 2012 року.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3