Справа № 804/1075/17
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2017 р. Справа № 804/1075/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії головуючого судді Сидоренко Д.В., судді Кононенко О.В., судді Верба І.О. при секретарі Кручина Ю.Д., розглянувши за участю:
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ДФС України ОСОБА_2,
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_3, що виступає в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
Державної фіскальної служби України,
ОСОБА_6 південної обєднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС України у Дніпропетровській області,
про зобов'язання вчинити певні дії.
Обставини справи: ОСОБА_3, що виступає в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про
- зобовязання Державної фіскальної служби України не вносити про позивача інформацію до Державного реєстру фізичних осіб платників податків, використовуючи цифрові ідентифікатори та зберегти за ними форму обліку платників податків за прізвищем, іменем та по батькові і роком народження та місцем реєстрації згідно ст.ст.28, 294, 296 ЦК України;
- зобовязати ОСОБА_6 південну обєднану ОСОБА_7 податкову інспекцію ГУ ДФС України у Дніпропетровській області вести їх облік, як платників податків без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку платників податків без використання серії та номеру паспорту, а саме: за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження і за місцем реєстрації та знищити інформацію про ОСОБА_3 у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших інших обовязкових платежів, яка була надана інспекції під час реєстрації даних податковими органами і у її паспорті на стор.7, або 8, або 9 зробити запис про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора, завірити його підписом відповідальної особи та круглою гербовою печаткою;
- зобовязати ОСОБА_6 південну обєднану ОСОБА_7 податкову інспекцію ГУ ДФС України у Дніпропетровській області, видати неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_5 довідки з текстом: «Має право здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора.» та завірити підпис відповідальної особи та круглою гербовою печаткою, а після отримання ними паспортів громадян України, на стор.7, або 8, або 9 зробити запис про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора, завірити його підписом відповідальної особи та круглою гербовою печаткою.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та її діти є віруючими громадянами та вірними чадами Української Православної Церкви, сповідують православну релігію, відтак, на думку позивача, при проведенні обліку інформації про неї та дітей, як платників податків зберігається цифровий кодифікатор, тобто індивідуальний номер людини, що суперечить їх релігійним поглядам. У зв'язку з чим позивач звернулась до відповідачів із заявами, у яких просила здійснювати в подальшому її облік як платника податків за прізвищем, іменем та по батькові, проставити у її паспорті відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового номера та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою, не вносити без її згоди інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, та знищити вже наявну інформацію про ОСОБА_3 у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших інших обовязкових платежів. Відповідачі фактично відмовили їй у задоволенні заяви, посилаючись на норми Податкового кодексу України щодо обліку платників податків, а саме внесення відмітки до паспорту громадянина України відносно обліку за серією та номером паспорту або за номером облікової реєстраційної картки фізичної особи, що є недопустимим та суперечить Конституції і законам України.
В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, а також додатково надав судову практику з аналогічних спорів.
Відповідач ОСОБА_7 фіскальна служба України проти позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, що відносини у сфері реєстрації та обліку фізичних осіб як платників податків регулюються вимогами ПК України та розділу VІІІ Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 року № 779, які не передбачають можливості ведення обліку фізичних осіб виключно за прізвищем, іменем та по батькові. Крім того зазначив, що діючим законодавством не передбачено вилучення інформації з Державного реєстру.
Відповідач ОСОБА_6 південна обєднана ОСОБА_7 податкова інспекція ГУ ДФС України у Дніпропетровській області явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав письмові заперечення з клопотанням про розгляд справи без участі представника податкового органу. У запереченнях на адміністративний позов відповідач зазначив, що при подані повідомлення фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, позивачка відмовилася заповнювати дані паспорта. Крім того відповідач зазначає, що 30.10.2016р. ОСОБА_4 виповнилося 16 років, внаслідок чого в нього виник обовязок отримати паспорт, в якому податковий орган має проставити відмітку згідно встановленої чинним законодавством процедури. Видача довідок з будь-яким змістом щодо наявності права здійснювати платежі за серією та номером паспорту не передбачена чинним законодавством.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд-
ОСОБА_3, в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, звернулася до ОСОБА_6 південної обєднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС України у Дніпропетровській області та ДФС України із заявами від 08.11.2016р., від 28.12.2016р. та від 29.12.2016р., в яких зазначила, що, зважаючи на свої релігійні переконання (є віруючою, прихожанкою Української Православної Церкви), відмовляється від цифрового ідентифікатора та користування ним. Посилаючись на норми статей 22, 24, 34, 64 Конституції України, статтю 11 Закону України «Про інформацію», статей 6, 7, 8, 15 Закону України «Про захист персональних даних», статей 28, 294, 296 Цивільного кодексу України, просила не вносити про неї та дітей інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків; зберегти за нею форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження); вести облік неповнолітніх дітей за раніше встановленими формами обліку платників податків без застосування цифрових кодифікаторів (за прізвищем, іменем та по-батькові); проставити у її паспорті відмітку (на сторінках 7, 8 або 9) про наявність права на вчинення певних дій без присутності цифрового ідентифікатора - ІІН; серія та номер паспорта та ін.; видати неповнолітнім довідки «Має право здійснювати будь-які платежі без цифрового номеру» та після отримання паспортів, внести відповідні записи.
Інформація, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у звязку з обліком платників податків, вноситься до інформаційних баз даних і використовується з урахуванням обмежень, передбачених для податкової інформації з обмеженим доступом (пункт 63.12 статті 63 Кодекс).
Відповідно до статті 70 Кодексу центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде ОСОБА_7 реєстр.
На сьогодні Кодексом передбачається два способи ведення обліку фізичних осіб платників податків у Державному реєстрі: за реєстраційними номерами облікових карток платників податків або за прізвищем, імя, по батькові та серією і номером паспорту (для фізичних осіб, які мають відмітку у паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорту).
Таким чином, керуючись статтею 19 Конституції України та статтями 63 та 70 Кодекс, контролюючі органи не мають повноважень щодо ведення обліку платників податків у іншому порядку, за іншими формами, способами або видами.
Листом від 16.01.2017р. вих.№641/П/99-99-08-02-01-14 ДФС України надана відповідь, в якій повідомлено, що неповнолітня особа має право через свої релігійні переконання відмовитися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта після отримання паспорта громадянина України при досягненні нею 16-річного віку.
Крім того, 29.12.2016р. ОСОБА_3 подала до ОСОБА_6 південної обєднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС України у Дніпропетровській області повідомлення фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (додаток 8), яка не прийнята працівником контролюючого органу внаслідок не заповнення граф за порядковим номером 28-30 (паспорт фізичної особи серія і номер, дата видачі, ким видано).
Надаючи правову оцінку позовним вимогам суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері обліку фізичних осіб як платників податків на даний час регулюються Податковим кодексом України та Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 року № 779 (далі - Положення №779).
Відповідно до п.63.1 ст.63 ПК України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Всі фізичні особи-платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом (п.63.5 ст.63 ПК України).
Згідно п.63.6 ст.63 ПК України облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами.
Порядок визначення податкового номера встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до п. 63.7 ст. 63 ПК України контролюючий орган зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) у всіх свідоцтвах, довідках, в інших документах або повідомленнях, що видаються платнику податків або надсилаються йому. Кожен платник податків зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) в усіх податкових деклараціях (розрахунках, звітах), платіжних документах щодо податків і зборів, у фінансових документах, а також в інших випадках, передбачених законодавством.
Пунктом 70.1 ст. 70 ПК України передбачено, що облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.
Згідно з п. 70.5 ст. 70 ПК фізична особа - платник податків незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), для якої раніше не формувалася облікова картка платника податків та яка не включена до Державного реєстру, зобов'язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному контролюючому органу облікову картку фізичної особи - платника податків, яка є водночас заявою для реєстрації в Державному реєстрі, та пред'явити документ, що посвідчує особу.
Фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт.
Фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до контролюючого органу за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - контролюючого органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування.
Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.
Форма облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) і порядок їх подання встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
З метою визначення єдиної методики реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відповідно до статей 63 та 70 ПК України розроблено Положення № 779, яким, зокрема, визначаються порядок та процедура: реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі; формування та ведення Державного реєстру; подання облікової картки фізичної особи-платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків); внесення до паспортів фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта тощо.
Пунктом 1 розділу ІІ Положення № 779 передбачено, що облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.
Фізична особа, яка раніше не подавала облікової картки і відомості про яку не включено до Державного реєстру та яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу Повідомлення за формою № 1 П (додаток 8), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України (п.1 розділу VІІІ Положення № 779).
Разом з тим, п.3 розділу ІІІ Положення № 779 передбачено, що до Облікової картки та Повідомлення вноситься така інформація: прізвище, ім'я, по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання, а для іноземця - також громадянство; реквізити документа, що посвідчує особу (назва документа, серія, номер, дата видачі та уповноважений суб'єкт, що видав документ).
Відповідно до пунктів 2, 6, 7 розділу VІІІ Положення № 779 облік фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та подали до контролюючого органу Повідомлення, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. Після приймання Повідомлення контролюючим органом здійснюється перевірка щодо наявності реєстрації фізичної особи у Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків або в окремому реєстрі за серією та номером паспорта. За результатами такої перевірки до контролюючого органу за місцем реєстрації фізичної особи надсилається повідомлення-підтвердження можливості внесення відмітки до паспорта та взяття на облік за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта.
Згідно з п.9 розділу VІІІ Положення № 7799 у разі якщо фізична особа, до паспорта якої внесено відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, раніше була зареєстрована в Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків, то після взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру реєстраційний номер облікової картки платника податків закривається (датою закриття є дата внесення відмітки до паспорта громадянина України), а у разі наявності у паспорті громадянина України відмітки про реєстраційний номер облікової картки така відмітка анулюється у порядку, встановленому цим розділом.
Наведені вище норми Податкового кодексу України та Положення № 779 на даний час є чинними та неконституційними не визнані, а отже підлягають застосуванню на всій території України. Водночас їх змістовний правовий аналіз дає підстави для висновку про те, що законодавцем чітко регламентовано механізм обліку фізичних осіб-платників податків та зборів, в тому числі обліку осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків. Облік таких осіб здійснюється в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків.
При цьому не передбачено можливості ведення обліку фізичних осіб-платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, виключно за прізвищем, ім'ям, по батькові, роком народження і місцем реєстрації. Відтак, достатніх правових підстав для обліку позивача як платника податків і зборів виключно за прізвищем, ім'ям, по батькові, роком народження і місцем реєстрації суд не вбачає, оскільки така форма обліку не передбачена чинним законодавством України.
Посилання позивача на необхідність збереження раніше існуючої форми обліку платників податків за прізвищем, ім'ям та по батькові у зв'язку з наявністю з цього приводу рішень Верховного Суду України, викладеної у постановах від 28.05.2013 року та від 21.05.2013р. та інших судових рішенням з подібних спорів, суд вважає безпідставним, оскільки зазначені судове рішення ухвалені щодо правовідносин, які виникли до набрання чинності Податковим кодексом України, та спірні правовідносини не є тотожними.
Крім того, до моменту набрання чинності Податковим кодексом України питання, пов'язані з обліком фізичних осіб-платників податків та зборів, врегульовувались Законом України «Про ОСОБА_7 реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів».
Згідно з ч.2 ст.5 вказаного Закону до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.
Проте, можливість не включення відомостей про особу до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів з релігійних міркувань існувала лише до моменту втрати чинності Законом України «Про ОСОБА_7 реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів», тобто до 01.01.2011 року.
З часу набрання чинності Податковим кодексом України, а саме починаючи з 01.01.2011 року, законодавцем запроваджено інший механізм обліку фізичних осіб-платників податків та зборів. При цьому, відповідні зміни не можна вважати звуженням змісту та обсягу існуючих прав і свобод в контексті положень частини 3 статті 22 Конституції України, на що помилково посилається позивач.
Також суд враховує, що відповідно до ст.35 Конституції України кожному гарантується право на свободу світогляду та віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Разом із тим, згідно з ч.4 ст.35 Конституції України ніхто не може бути увільнений від своїх обов'язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що при розгляді звернень та повідомлень позивача форми №1П відповідачі ДФС України та ОСОБА_6 південна обєднана ОСОБА_7 податкова інспекція ГУ ДФС України у Дніпропетровській області діяли у відповідності до вимог чинного законодавства, а правових підстав для покладення на контролюючі органи обов'язку здійснювати облік позивачів як платників податків за раніше діючим порядком у суду немає, у звязку з чим в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.
Вступну та резолютивну частину постанови проголошено у судовому засіданні 26.04.2017 року.
У повному обсязі постанову складено 10.05.2017 року.
На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10