Справа № 812/613/16
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року справа № 812/613/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., при секретарі судового засідання Куленко О.Д., за участю позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року у справі № 812/613/16 за позовом ОСОБА_2 до Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення від 21.04.2016 № НОМЕР_1,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 21.04.2016 № НОМЕР_1, яким до нього застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у загальній сумі 8823,20 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року у справі № 812/613/16 позов було задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано рішення Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області від 21.04.2016 № НОМЕР_1 в частині нарахування пені у сумі 218,56 грн.; у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з таким рішенням, Рубіжанська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Луганській області подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, встановила наступне.

ОСОБА_2 (реєстраційний номер НОМЕР_2) був зареєстрований як фізична особа - підприємець 18.02.2003 Виконавчим комітетом Рубіжанської міської ради Луганської області. Підприємницьку діяльність припинено 23.02.2015. Перебував на обліку як платник податків у Рубіжанській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (а.с. 7).

Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Законом № 2464-VІ визначено, що єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообовязкового державного соціального страхування в обовязковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Тобто, у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 ОСОБА_2 є платником єдиного внеску.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 2464 взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1,4,5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У відповідності до частини восьмої статті 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Згідно з частиною дванадцятою статті 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Згідно з пунктом другим розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464, з дня набрання чинності цим Законом суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали спрощену систему оподаткування відповідно до Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва, розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 13-92 Про прибутковий податок з громадян, нараховують, обчислюють та сплачують єдиний внесок відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 7 та частиною 11 статті 8 Закону № 2464 фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, зобов'язані сплачувати єдиний внесок у розмірі 34,7% від суми, що визначається такими платниками самостійно, при цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Статтею 25 Закону № 2464 передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Вказаний розмір штрафних санкцій діє з 01.01.2015, до 01.01.2015 штраф за несвоєчасну сплату єдиного внеску застосовувався у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Колегією суддів встановлено, що УПФУ у м. Рубіжне передано за актом передачі від 17.10.2013 до Рубіжанської ОДПІ дані з карток особових рахунків платника єдиного внеску, відповідно до якого також передано заборгованість ФОП ОСОБА_2 станом на 01.10.2013 у сумі недоїмки 6959,78 грн., штраф 401,03 грн. та пеня 2117,44 грн. (а.с. 43-45)

Згідно даних картки особового рахунку ОСОБА_2, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати єдиного внеску нараховувалась податковим органом з жовтня 2013 року по січень 2015 року щоквартально (а.с. 46-50)

ОСОБА_2 сплатив зазначену заборгованість лише 23.02.2015 у сумі 14130,00 грн. та 03.04.2015 у сумі 3680,00 грн. (а.с. 53)

Рішенням Рубіжанської ОДПІ № НОМЕР_1 від 21.04.2016 ОСОБА_2 нараховано штраф за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 22.01.2013 до 03.04.2015 у розмірі 10 % від суми недоїмки у розмірі 1317,64 грн. та за період з 21.01.2015 по 03.04.2015 у розмірі 20 % від суми недоїмки у розмірі 253,59 грн., а також нараховано пеню за вищевказаний період у розмірі 7251,97 грн. (а.с. 11)

З аналізу детального розрахунку штрафних санкцій та пені вбачається, що пеня також нарахована на суму несвоєчасно сплаченого штрафу у розмірі 401,03 грн. за 545 днів прострочення у розмірі 218,56 грн. (а.с. 40)

Нарахування вказаної пені колегія суддів вважає незаконним, оскільки частиною 10 статті 25 Закону № 2464 встановлено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Визначення недоїмки наведено у статті 1 Закону № 2464 та означає - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Отже, штраф не включається до недоїмки, а тому нарахування пені на суму несвоєчасно сплаченого штрафу є незаконним, а оскаржуване рішення у цій частині підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне рішення підлягає скасуванню в частині нарахування пені на суму штрафних санкцій у розмірі 218,56 грн.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року у справі № 812/613/16 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року у справі № 812/613/16 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складення у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 14.06.2017.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_3