Справа № 462/1002/17
Суддя: Постигач О. Б.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/1002/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Ящук К.В.

з участю представників позивача Шейхет М.Г., Шнир Я.Б.

представника відповідача Грицини Я.М.

представника третьої особи Шевченко М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові адміністративну справу за позовом Представництва Американського об'єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, треті особи на стороні позивача - Міністерство культури України, Львівська обласна державна адміністрація, треті особи на сторони відповідача - Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради про визнання незаконною бездіяльності та скасування декларації,-

в с т а н о в и в:

Представництво Американського об'єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу звернулося до суду із позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові щодо невжиття заходів до скасування декларації про початок виконання будівельних робіт №ЛВ48 від 07.10.2016р. на об'єкт «Капітальний ремонт цегляної огорожі комунальної 3-ої міської клінічної лікарні по вул. Я.Раппопорта і вул. Клепарівської у м.Львові» та скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт №ЛВ48 від 07.10.2016р. на об'єкт «Капітальний ремонт цегляної огорожі комунальної 3-ої міської клінічної лікарні по вул. Я.Раппопорта і вул. Клепарівської у м.Львові». Свої вимоги мотивує тим, що будівництво за робочим проектом №14-1803-16 від 29.07.2016 року здійснюється на частині пам'ятки Старого Єврейського кладовища - об'єкта історико-культурної спадщини місцевого значення України з порушенням вимог чинного законодавства без погодження з відповідними державними органами.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково вказали, що будівельні роботи згідно оскаржуваної декларації проводяться на території старого єврейського кладовища, яке є пам'яткою історії, яка в свою чергу розташована в межах історичного ареалу та зон регулювання забудови м. Львова. Тому будь-які будівельні роботи в межах цієї території повинні погоджуватись з Міністерством культури та туризму України. Крім того, вказали, що відповідно до Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ №466 від 13.04.2011р. категорія складності вказаного об'єкта повинна бути віднесена до IV, натомість в оскаржуваній декларації цей об'єкт замовником віднесений до ІІІ категорії. У зв'язку із цим ствердили, що на час звернення позивача із скаргою та вимогою про скасування декларації, у відповідача були підстави для скасування такої, однак інспекція проявила бездіяльність та не вжила заходів до її скасування. Крім того, пояснили, що робочий проект складений формально, не містить усіх необхідних підписів, а тому не відповідає нормам чинного законодавства.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив з підстав, вказаних в письмових запереченнях. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Додатково вказав, що підстав для скасування оскаржуваної декларації у інспекції не було, так як така була в установленому порядку затверджена наказом в.о. начальника Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, який станом на сьогодні є чинним та не скасованим. Крім того, згідно звіту від 29.04.2016р. філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області проектна документація розроблена з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об'єкту будівництва, кошторисної вартості. Крім того зазначив, що стіна лікарні не є пам'яткою архітектури, а тому підстав віднесення вказаних робіт до 4 категорії складності не було.

Представник третьої особи Шевченко М.І в судовому засіданні позовні вимоги заперечила з підстав, вказаних у письмових запереченнях. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Додатково вказала, що підпірна стінка не є історичною пам'яткою чи об'єктом культурної спадщини, така перебувала в аварійному стані. Крім того, ремонт вказаного об'єкту не порушує прав та інтересів позивача. А тому відсутні підстави скасування декларації.

Представники третіх осіб - Міністерства культури України, Львівської обласної державної адміністрації, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Дослідивши всі обставини справи, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд виходив з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 07.10.2016р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт №ЛВ48 від 07.10.2016р. на об'єкт «Капітальний ремонт цегляної огорожі комунальної 3-ої міської клінічної лікарні по вул. Я.Раппопорта і вул. Клепарівської у м.Львові». Дана декларація затверджена наказом в.о. директора Департаменту Голець Ю.Б. №500 від 05.08.2016р. Згідно вказаної декларації замовником будівельних робіт є Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, проектна документація розроблена ПП «Валенс Груп».

Як вбачається із матеріалів справи, листом від 09.02.2017р. №0006-768 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові відмовила позивачу у скасуванні декларації про початок виконання будівельних робіт №ЛВ48 від 07.10.2016р. на об'єкт «Капітальний ремонт цегляної огорожі комунальної 3-ої міської клінічної лікарні по вул. Я.Раппопорта і вул. Клепарівської у м.Львові» у зв'язку із відсутністю підстав для її скасування. Крім того, в даному листі вказано, що інспекцією проводилась перевірка дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил об'єкта «Капітальний ремонт цегляної огорожі комунальної 3-ої міської клінічної лікарні по вул. Я.Раппопорта і вул. Клепарівської у м.Львові», за результатами якої порушень вимог містобудівного законодавства на вказаному об'єкті не виявлено.

Як вбачається із паспорта та облікової картки Старого єврейського кладовища у м. Львові, таке є об'єктом культурної спадщини, пам'яткою історії та мистецтва. Місцем знаходження об'єкта значаться вулиці Рапопорта, Базарна, Броварна, Клепарівська у м. Львові, а користувачами - Міська комунальна пологова лікарня та Краківський продовольчий та речовий ринок.

Згідно листа Державної служби з питань національної культурної спадщини від 21.12.2010р. №22-3865/21 старе єврейське кладовище між вулицями Рапопорта, Базарна, Броварна, Клепарівська у м. Львові занесене до Державного реєстру нерухомих пам'яток України як пам'ятка історії місцевого значення.

З рішення Господарського суду Львівської області від 08.04.2014 року вбачається, що на об'єкт Старе єврейське кладовище м.Львів, за адресою: м.Львів, вул. Раппопорта, Базарна, Броварна, Клепарівська оформлено облікову картку об'єкта культурної спадщини від 21.10.2010 року та паспорт об'єкта культурної спадщини від 21.10.2010 року в пункті 16 якого зазначено, що документація межі території старовинного єврейського цвинтаря розроблена в 1996-1997 році на основі документів зібраних Представництвом в Україні Американського Об'єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу.

Крім того, господарським судом встановлено, що Старе єврейське кладовище є пам'яткою історії, взято на облік згідно наказу МКТ від 21.12.2010 року відповідно до листа Міністерства культури України. Пам'ятка входить в історичну частину середмістя, яка окреслена межами Державного історико-архітектурного заповідника і внесена в Реєстр світової спадщини ЮНЕСКО 1998 року у межі історичного ареалу і зон регулювання забудови м.Львова згідно додатку до рішення виконкому від 09.12.2005 року.

Долученими до заяви фотокопіями та актом від 08.03.2017р. підтверджується факт проведення будівельних робіт на території старого єврейського кладовища між вулицями Клепарівської та Рапопорта у м. Львові.

Крім того, судом встановлено, що територія старого єврейського кладовища, в межах якого здійснюються будівельні роботи згідно оскаржуваної декларації, знаходиться в межах історичного ареалу та зон регулювання забудови м. Львова (а.с.82).

Відповідно до Міжурядової Угоди, укладеній між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки "Про охорону та збереження культурної спадщини" від 04.03.1994 p., - кладовища, похований жертв репресій тоталітарних режимів визначені об'єктами культурної спадщини, які підлягають до збереження та охороні в цілях і рамках цієї Угоди. Сторони (Україна та США) взяли на себе зобов'язання щодо виконання умов даної Угоди.

Поняття "культурна спадщина", в межах цієї Угоди, означає культові заклади, місця історичного значення, пам'ятники, кладовища та меморіали загиблим, а також архівні матеріали, які мають до цього відношення.

Відповідно до ч.2 ст.2 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», до історичних об'єктів культурної спадщини відносяться окремі поховання та некрополі, місця масових поховань померлих, визначні місця, пов'язані з важливими історичними подіями, з життям та діяльністю відомих осіб, культурою та побутом народів.

Згідно п. 13 ч. 2 ст. 5 цього ж Закону до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить здійснення нагляду за виконанням робіт з дослідження, консервації, реабілітації, реставрації, ремонту, пристосування й музеєфікації пам'яток та інших робіт на пам'ятках.

Крім того, пунктом 14 цієї ж статті передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини погоджує програми та проекти містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам'ятках національного значення, їх територіях, в історико-культурних заповідниках, на історико-культурних заповідних територіях, у зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програми і проекти, реалізація яких може позначитися на об'єктах культурної спадщини.

Пунктом 17 цієї ж статті визначено, що повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить надання дозволів на проведення робіт на пам'ятках національного значення, їхніх територіях та в зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць.

Враховуючи зазначені вимоги законодавства, слід дійти висновку, що погодження місцевими органами охорони культурної спадщини не віднесених до їх компетенції програм та проектів містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, будівельних, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам'ятках культурної спадщини національного значення, їх територіях, у зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, програм і проектів, реалізація яких може позначитися на об'єктах культурної спадщини, є перевищенням повноважень вказаних органів. Надання територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції дозволів на виконання будівельних робіт на підставі таких погоджень є порушенням Закону, що визначає обсяг компетенції органів охорони культурної спадщини стосовно погодження проектної документації. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що будівельні роботи на підставі оскаржуваної декларації, з врахуванням проведення таких в історичному ареалі м. Львова та в межах пам'ятки місцевого значення (Старого єврейського кладовища), підлягали погодженню із Міністерством культури та туризму України, чого зроблено не було.

Щодо віднесення об'єкту до IV категорії складності, слід зазначити наступне.

Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.5 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорії складності, затвердженого Постановою КМУ від 27.11.2017р. №557 до IV категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак, зокрема, можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення.

Як вбачається із матеріалів справи, старе єврейське кладовище є пам'яткою історії місцевого значення, занесене до Державного реєстру нерухомих пам'яток України згідно наказу Міністерства культури і туризму України від 21.12.2010 року

Аналіз приписів наведеної статті у системному зв'язку з іншими нормами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку дає підстави для висновку, що вона встановлює загальне правило визначення категорії складності об'єкта будівництва. У випадках же, коли проектна документація на об'єкт будівництва відсутня чи об'єкт їй не відповідає, віднесення такого об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності належить до компетенції органу державного архітектурно-будівельного контролю, а саме Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (на сьогодні - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю) за змістом статей 6, 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» здійснює управління у сфері містобудівної діяльності, зокрема контроль за дотриманням законодавства, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Визначення категорії складності об'єкта будівництва за відсутності проектної документації, у якій би було зазначено відповідну категорію, не віднесено до компетенції жодного іншого державного органу.

Отже, з вказаного слід зробити висновок про наявність у Інспекції повноважень на віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності. Оскільки, вказана декларація була зареєстрована з порушенням вимог законодавства, при її реєстрації відповідач не звернув увагу на необхідність віднесення об'єкту до IV категорії складності, а, отже, така підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 17 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011р. №466, орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п'яти робочих днів з дня надходження до нього декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та здійснює дії щодо внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Пунктом 22 цього Порядку визначено, що у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю. Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Відповідно до п.10.3 рекомендацій Вищого адміністративного суду України, викладених у постанові Пленуму від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

Бездіяльністю є певна форма поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї обов'язків згідно із законодавством України.

Зогляду на те, що про вказані порушення відповідач дізнався з листа позивача від 11.01.2017р., однак не вжив заходів щодо скасування декларації, маючи для цього достатньо підстав, суд вважає, що таким діями Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові проявила бездіяльність, яку слід визнати протиправною.

Суд не приймає покликання представника відповідача та третьої особи на ту обставину, що підпірна стінка не є об'єктом культурної спадщини чи пам'яткою історії, капітальний ремонт якої не потребував погодження із Міністерством культури і туризму України, оскільки такі будівельні роботи проводяться в межах території старого єврейського кладовища, яке в свою чергу віднесено до пам'ятки історії місцевого значення. Крім того, дані покликання спростовуються тим, що вказані будівельні роботи проводяться в межах історичного ареалу м. Львова, які згідно вимог законодавства потребують відповідного погодження із Міністерством культури і туризму України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог, які підтверджені належними та допустимими доказами, такі не спростовані відповідачем та третіми особами, відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові щодо невжиття заходів до скасування декларації про початок виконання будівельних робіт №ЛВ48 від 07.10.2016р. на об'єкт «Капітальний ремонт цегляної огорожі комунальної 3-ої міської клінічної лікарні по вул. Я.Раппопорта і вул. Клепарівської у м.Львові».

Скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт №ЛВ48 від 07.10.2016р. на об'єкт «Капітальний ремонт цегляної огорожі комунальної 3-ої міської клінічної лікарні по вул. Я.Раппопорта і вул. Клепарівської у м.Львові».

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя /підпис/ Постигач О.Б.

З оригіналом згідно

Суддя Постигач О.Б.