Справа № 818/8971/13-а
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року м. Київ К/800/47159/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Калашнікової О.В.,

Єрьоміна А.В.,

секретар судового засідання: Бугаєнко Н.В.,

за участю: представника позивача - Афанасьева О.Ю.

представника відповідача - Алфімова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства «Виробничо-комерційне підприємство «Астарта» на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2014 року у справі за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області до Приватного підприємства «Виробничо-комерційне підприємство «Астарта» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року Управління ДСНС України у Сумській області (далі - Управління ДСНС) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до ПП «Виробничо-комерційне підприємство «Астарта» (далі - Підприємство) про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення будівельно-монтажних робіт з будівництва магазину, який знаходиться за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Соборна, буд. 30а, до повного усунення порушень вимог нормативно-правових актів з питань пожежної безпеки, виявлених під час перевірки.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 29 травня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, а позов задоволено. Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення будівельно-монтажних робіт з будівництва вказаного магазину, до повного усунення порушень вимог нормативно-правових актів з питань пожежної безпеки, виявлених під час перевірки.

Не погодившись із судовим рішенням суду апеляційної інстанції, Підприємство звернулося до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просило його скасувати, а рішення, суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 18 по 29 листопада 2013 року відповідно до наказу Управління ДСНС від 20 жовтня 2013 року № 20 позивачем проведено планову перевірку Підприємства щодо додержання та виконання вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, за результатами якої складено Акт перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної безпеки від 29 листопада 2013 року № 37.

Проведеною перевіркою виявлено ряд порушень вимог нормативно-правових актів з питань пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей та в подальшому можуть призвести до тяжких наслідків у сфері цивільного захисту та пожежної безпеки, у зв'язку з чим, позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Управлінням ДСНС не зазначено підстав для повного зупинення будівельно-монтажних робіт з будівництва магазину, оскільки не надано жодних доказів чи обґрунтувань того, що виявлені порушення загрожують життю та здоров'ю людей.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Управління ДСНС та застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Скасувавши рішення суду першої інстанції та задовольнивши позов, апеляційний суд зазначив, що обставини, на які посилається позивач, є доведеними, приміщення експлуатується з порушенням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, що підтверджується актом перевірки, а на час судового розгляду Підприємством не надано суду доказів на підтвердження добровільного усунення виявлених порушень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 5 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877).

Відповідно до статті 1 Закону № 877 держаний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності, що передбачено частиною першою статті 3 Закону № 877.

Згідно з частиною четвертою статті 4 Закону № 877-V виключно законами встановлюються: - органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;- види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); - повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; - вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; - спосіб здійснення державного нагляду (контролю); - санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Водночас, частиною п'ятою статті 4 Закону № 877 передбачено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Якщо законом передбачено, що обґрунтованість вжиття органом державного нагляду (контролю) заходів реагування має бути підтверджена судом, орган державного нагляду (контролю) звертається до адміністративного суду з адміністративним позовом не пізніше наступного робочого дня з дня видання (прийняття) відповідного розпорядчого документа.

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону 877-V на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина друга статті 70 Кодексу цивільного захисту України).

Державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, згідно з Указом Президента України від 16 січня 2013 року № 20/2013 «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій» здійснює Державна служба України з надзвичайних ситуацій, яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України та входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Отже, з огляду на викладені вимоги чинного законодавства, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів тощо.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, в ході планової перевірки, проведеної Управлінням ДСНС, встановлено, що приміщення експлуатується з порушенням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, що зафіксовано в Акті перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної від 29 листопада 2013 року № 37, а саме:

- керівник та особа на яку в перспективі будуть покладені обов'язки щодо забезпечення пожежної безпеки на об'єкті не пройшли спеціальне навчання (пожежно-технічний мінімум) у навчальних закладах ДСНС України, Добровільного пожежного товариства України (п. 3.19 Правил пожежної безпеки в Україні, п. 2.2 Переліку посад, при призначенні на які особи зобов'язані проходити навчання і перевірку знань з питань пожежної безпеки, та порядок їх організації, затвердженого наказом МНС України від 29 вересня 2003 року № 368);

- відсутній план біля в'їзду на будівельний майданчик з нанесеною на ньому будівлею що будується, проїздами та під'їздами, місцями розміщення вододжерел, засобів пожежогасіння та зв'язку. (п. 8.4.12 Правил пожежної безпеки в Україні), що в умовах пожежі не забезпечить швидкість та правильність дій персоналу та пожежно-рятувальних підрозділів, через відсутність інформації, необхідної для швидкої локалізації та ліквідації пожежі;

- не забезпечена будівля, що будується, сертифікованими переносними вогнегасниками згідно норм належності, ящиками з піском та бочками з водою. (п. 10, додатку 2 Правил пожежної безпеки в Україні), що у випадку пожежі призведе до неможливості швидкої локалізації та ліквідації пожежі і як наслідок до людських жертв, що у випадку пожежі призведе до неможливості швидкої локалізації та ліквідації пожежі і як наслідок до людських жертв;

- не встановлено пожежний щит на території будівельного майданчика (п. 7, додатку 2 Правил пожежної безпеки в Україні), що унеможливлює вчинення першочергових дій по ліквідації та локалізації пожежі до прибуття пожежно-рятувальних підрозділів, а отже може призвести до швидкого поширення вогню на значну площу, а також до людських жертв;

- не підтверджено значення межі вогнестійкості для будівельних виробів і конструкцій (плит та балок перекриття, сходових маршів), що застосовані при проведенні будівельно-монтажних робіт (п. 2.17, 2.10.2 табл. 4 ДБН В.1.1-7-2002 "Захист від пожежі. Пожежна безпека об'єктів будівництва".), що не гарантує в умовах пожежі за визначений нормами час, необхідний для проведення рятувальних робіт та гасіння пожежі, цілісність і несучу здатність а також тепло ізолюючу знатність будівельних конструкцій;

- не забезпечено наочною агітацією та знаками пожежної безпеки об'єкт будівництва (п. 8.4.4 Правил пожежної безпеки в Україні), що при пожежі може призвести до того, що персонал не знатиме про шляхи евакуації, місце знаходження первинних засобів пожежогасіння, пожежних щитів та порядку дій при пожежі.

- не знесено (перенесено) до початку будівництва споруду металевого гаражу розташованого в протипожежних розривах будівельного майданчика (п. 4.3 ДБН А.2.2-3:2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", табл. 1, дод. 3.1 ДБН 360-92** "Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень", п. 8.4.11 Правил пожежної безпеки в Україні), що при пожежі буде ускладнювати доступ пожежно-рятувальних підрозділів до будівлі і, як наслідок, може призвести до розповсюдження вогню на значну площу та до людських жертв.

- не встановлені покажчики (об'ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів) місць знаходження пожежних гідрантів (п. 6.3.1.11, 8.4.57 Правил пожежної безпеки в Україні), що виключає можливість використання достатньої кількості води в разі виникнення пожежі, оскільки води, що вивозиться в пожежних авто вистачає на 5-7 хвилин роботи;

- не витримано мінімальну протипожежну відстань від будівлі магазину, що будується, до приватного житлового будинку (додаток 3.1, табл. 1 ДБН 360-92** "Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень"), що може призвести до перекидання та розповсюдження вогню на будинки та споруди, що знаходяться поруч;

- не розроблено проектну документацію щодо обладнання об'єкту будівництва установкою автоматичного протипожежного захисту (п. 1.1, дод. В, табл. В.1 ДБН В.2.5-56:2010 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту") - відсутність систем протипожежного захисту, не забезпечують: автоматична пожежна сигналізація - виявлення ознак пожежі чи загорання на самих ранніх стадіях; система оповіщення та управління евакуацією людей при пожежі - оповіщення відвідувачів та персоналу про пожежу чи загорання, за допомогою спеціальних світлових покажчиків указує місцезнаходження евакуаційних виходів в умовах поганої видимості (при виділенні диму); пожежне спостереження - при виявленні ознак пожежі чи загорання на самих ранніх стадіях, передачу сигналу про пожежу в підрозділи державного пожежного нагляду для їх подальшого швидкого прибуття і виконання робіт з рятування та гасіння;

- не розроблено проектну документацію на виведення тривожного сигналу від приймального приладу системи протипожежного захисту будівлі на пульт пожежного спостереження (п.4.9, дод. В, табл. В.1 ДБН В.2.5-56:2010 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту"), що у випадку пожежі призведе до несвоєчасного виклику пожежно-рятувальних підрозділів і, як наслідок, до поширення вогню на значну площу та значних матеріальних збитків;

- не розроблено проектну документацію на вогнезахисне обробляння дерев'яних конструкцій суміщеного покриття (розділ 6 НАПБ Б.01.012-2007 "Правила з вогнезахисту", п. 4.21 ДБН В.1.1-7-2002 "Захист від пожежі. Пожежна безпека об'єктів будівництва", п. 4.2.6 Правил пожежної безпеки в Україні), що не гарантує в умовах пожежі за визначений нормами час, необхідний для проведення рятувальних робіт та гасіння пожежі, цілісність і несучу здатність а також тепло ізолюючу здатність будівельних конструкцій.

- не передбачено проектною документацією застосування на шляхах евакуації з будинку для світлопрозорого заповнення дверей, фрамуг (у дверях) загартованого або армованого скла (стаття 57 Кодексу цивільного захисту України, п. 4.3 ДБН А.2.2-3:2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", п. 9.2.9 ДБН В.2.2-9-2009 "Будинки і споруди Громадські будинки і споруди. Основні положення"), що при щільному задимленні не забезпечить достатнє освітлення шляхів евакуації та може призвести до людських жертв;

- не передбачено проектною документацією влаштування вбудованих приміщень в об'ємі сходової клітки на рівні підвального та 2-го поверхів будівлі (п. 4.3 ДБН А.2.2-3:2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", п.5.42 ДБН В. 1.1-7-2002 "Захист від пожежі. Пожежна безпека об'єктів будівництва", що може ускладнити процес евакуації сходовою клітиною через щільну задимленість у випадку, якщо осередок пожежі буде знаходитись у даному приміщенні;

- не відповідають вимогам нормативних документів, згідно наданих проектних рішень, розміри (довжина та ширина) вхідного тамбуру 1-го поверху магазину (п.5.12 ДБН В.1 1-7-2002 "Захист від пожежі. Пожежна безпека об'єктів будівництва", п. 8.7 ДБН В.2.2-23:2009 "Будинки і споруди. Підприємства торгівлі", що у випадку пожежі ускладнює евакуацію з приміщення та може призвести до тисняви і в свою чергу до загибелі людей;

- не відповідають вимогам нормативних документів, згідно наданих проектних рішень, розміри евакуаційних виходів (дверей) з приміщень 2-го поверху будівлі (побутових, допоміжних) (п.5.16 ДБН В. 1.1-7-2002 "Захист від пожежі. Пожежна безпека об'єктів будівництва"), що у випадку пожежі ускладнює евакуацію з приміщення та може призвести до тисняви і в свою чергу до загибелі людей.

Апеляційним судом встановлено, на час судового розгляду Підприємством не надано доказів на підтвердження добровільного усунення в повному обсязі виявлених порушень у сфері пожежної безпеки, які зафіксовані в акті перевірки, у зв'язку з чим обґрунтовано застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення будівельно-монтажних робіт з будівництва магазину, який знаходиться за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Соборна, буд. 30а, до повного усунення порушень вимог нормативно-правових актів з питань пожежної безпеки, виявлених під час перевірки.

При цьому, апеляційний суд зауважив, що відповідач не позбавлений права на звернення до суду із заявою про скасування заходів реагування, застосованих судом за результатом розгляду даної справи, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) в порядку, встановленому частиною дванадцятою статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, колегія суддів, керуючись частиною першою статті 224 КАС України, приходить до висновку, що рішення суду апеляційної інстанції є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 221, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Виробничо-комерційне підприємство «Астарта» залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді