Справа № 520/5341/17
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 520/5341/17
Провадження № 2-а/520/522/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2017 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі головуючого судді Луняченка В.О.

При секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним рішення та зобовязання здійснити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10.05.17 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії, в якому просить визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси № 89 від 30.01.2017 року «Про відмову у призначенні пенсії» та зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «г» ст. 55 Закону України « Про пенсійне забезпечення» з 04.01.2017 року, звернути постанову до негайного виконання та стягнути з відповідача судовий збір на користь ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду в Київському районі м. Одеси, яке з 01.04.2017 року перейменовано в Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «г» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте у квітні 2017 року останній отримав рішення №89 від 13.01.2017 року пр. відмову у призначенні пенсії, при цьому відмова ґрунтувалась на тому, що спеціальний стаж позивача складає 18 років 8 місяців на посадах докера- механізатора та 1 рік 3 місяці на посадах з числа плавскладу при загальному стажі роботи 33 роки 5 місяців. Вказане рішення позивач вважає протиправним, що стало причиною для звернення суду з дійсним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_3, діюча на підстав довіреності, до судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав, просить справу розглядати за відсутністю їх представника, також суду 29.05.2017 року надійшли заперечення ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, з яких вбачається, що відповідач просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. При цьому Відповідач посилається на те, що їх дії є правомірними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

04 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду в м. Одесі із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «г» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та додав до неї документи у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 в редакції, затвердженої постановою Правління пенсійного фонду України від 07.07.2014 р. № 13-1, що підтверджується копією заяви. А, 13.01.2017 року Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі прийняло рішення № 89 від про відмову у призначенні пенсії. При цьому відмова ґрунтувалась на тому, що спеціальний стаж позивача складає 18 років 8 місяців на посадах докера-механізатора та 1 рік 3 місяці на посадах з числа плавскладу, при загальному стажі роботи 33 роки 5 місяців.

Однак, суд вважає, що Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі своєю відмовою порушило конституційні права ОСОБА_1 на призначення пенсії за вислугу років з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_4 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_4 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується.

Статтею 22 ОСОБА_4 України, встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією ОСОБА_4, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 ОСОБА_4 України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_4 та законами України.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачається, що право на пенсію за вислугу років мають працівники плавскладу морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службового - допоміжних, роз'їзних, приміського і внутрішньо міського сполучення).

Згідно п. «д» ст. 55 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають механізатори (докери механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, розїзних, приміського і внутриміського сполучення).

Відповідно до пункту «г» статті 55 зазначеного Закону право на пенсію за вислугу років мають чоловіки механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Статтею62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»» в редакції, затвердженої постановою Правління пенсійного фонду України від 07.07.2014 р. № 13-1, до заяви про призначення пенсії додається, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Зі змісту вказаної норми права вбачається, що довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає його право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В трудовій книжці ОСОБА_1 БТ-І № 7644404 починаючи з 26.10.1982 року по 21.06.1985 року зазначено періоди роботи докером-механізатором 4 класу, 3 класу та 2 класу Одеському ордена Леніна морському торговому порту, записи № 7, 8, 9, 10, 11 і - стаж роботи на зазначеній посаді становить 2 роки 7 місяців і 25 днів, з 11.07.1985 року по 16.10.1986 року машиністом 2 класу, матросом 1 класу в Державній судноплавній компанії «Чорноморське морське пароплавство», записи № 12, 13, 14, 15 - стаж роботи плавскладу склав 1 рік 3 місяці і 2 дні, з 03.06.1999 по 23.09.2013 року працював докером механізатором в ТОВ «Новолог», записи № 22, 23, 24 - стаж роботи на зазначеній посаді склав 14 років 3 місяці і 20 днів, а з 18.03.2015 року по 03.01.2017 року докером механізатором в ТОВ «Українська Національна Стивідорна Компанія», записи № 27, 28 - стаж роботи на зазначеній посаді склав 1 рік 9 місяців і 15 днів.

На підтвердження вказаного періоду роботи на посаді докера-механізатора, який дає право на пенсію за вислугою років до Відповідача надавались довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 18.07.2016 року № 559, від 05.08.2016 № 224/КС-640, від 11.11.2016 № 752 та від 03.01.2017 № 2/6.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або записів у ній. Трудова книжка ОСОБА_1 відповідно до положень внесення записів до неї заповнена.

Окрім того, відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Тобто, період роботи плавскладу в Чорноморському морському пароплавству з 14.07.1985 року по 16.10.1986 року підлягає взаємозарахуванню до стажу який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «г» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та період роботи в Одеському ордена Леніна морському торговому порту, який не включений в розрахунок стажу з 17.09.1984 року по 11.10.1984 року на підставі трудової книжки ОСОБА_1

У рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути спів мірними з нею.

Частиною другою статті 46 ОСОБА_4 України передбачено, що право на соціальний захист гарантується, у тому числі, загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Згідно з частиною першою статті 46 ОСОБА_4 України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обовязок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обовязку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Отже, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних(надуманих підстав).

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, в моєму випадку так як звернення за призначенням пенсії було 04.01.2017 року, то позивач має право отримати пенсію з дати звернення до Відповідача із заявою про призначення пенсії і при наявності, як було зазначено вище стажу пільгового стажу для вислуги років 20 років 1 місяць 8 днів.

Згідно з принципом верховенства права, закріпленому у ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі було надано всі необхідні документи для призначення пенсії, які оформлені належним чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, якщо стороною у страві виступала його посадова чи службова особа.

Стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-9, 11, 71, 94, 158-163, 256 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним рішення ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 89 від 13.01.2017 року «Про відмову у призначенні пенсії».

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «г» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 04.01.2017 року.

Звернути постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.)

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту проголошення постанови.

Суддя Луняченко В. О.