Справа № 802/856/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 червня 2017 р. Справа № 802/856/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

представника позивача: Шкробот Н.В.

представника відповідача: Лісного В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: військової частини НОМЕР_1

про: визнання дій протиправними та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та стягнення коштів.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації суми податку з доходів фізичних осіб в розмірі 11469,28 грн., утриманого з одноразової грошової допомоги при звільненні.

На адресу суду позивачем надано заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої він просить стягнути з військової частини НОМЕР_1 компенсації суми податку з доходів фізичних осіб в розмірі 12425,05 грн., утриманого з одноразової грошової допомоги при звільненні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на обґрунтування позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив в повному обсязі з посиланням на доводи, викладені у письмових запереченнях, просив відмовити в його задоволенні. Окремо зазначив, що заявлений позов є безпідставним, оскільки на момент виплати грошової допомоги позивач вже не виконував обов`язків по несенню військової служби, а тому законодавчі підстави для компенсації податку на доходи фізичних осіб, утриманого з його доходу, відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді старшого офіцера воєнно-наукового відділу штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 245 від 14.12.2016 року ОСОБА_1 у зв`язку з звільненням з лав Збройних Сил України у відставку згідно ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за п. "б" (за станом здоров`я) виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Вінницького ОМВК м. Вінниці. Згідно цього ж наказу позивачу передбачено виплату вихідної допомоги при звільненні на підставі наказу Міністерства оборони України від 11.06.2008 року № 260 (а.с. 11).

Відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", позивачу нараховано та виплачено вихідну допомогу при звільненні у запас.

Позивач, вважаючи, що грошова допомога при звільненні була виплачена йому всупереч вимогам Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", звернувся до суду.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.02.2017 року позов задоволено, визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», без урахування щомісячної додаткової грошової допомоги військовослужбовцям Збройних сил України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій», зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 (1969 р.н., ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) перерахунок грошової допомоги при звільненні з включенням до грошового забезпечення 60% щомісячної додаткової грошової допомоги військовослужбовцям Збройних сил України, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» з урахуванням виплаченої суми, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 (1969 р. н., ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) грошову допомогу при звільненні з включенням до грошового забезпечення 60% щомісячної грошової допомоги, яка встановлена військовослужбовцям Збройних сил України, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» з урахуванням виплачених сум. Згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року рішення суду першої інстанції набрало законної сили.

28.04.2017 року військова частина НОМЕР_1 виконала постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14.02.2017 року у справі № 802/121/17-а, а саме, нарахувала та виплатила доплату вихідної допомоги. Сума нарахованих коштів склала 63718,20 грн.

Кошти в сумі 63718,20 грн. нараховані позивачу, але виплачені відповідачем не в повному обсязі, а саме в сумі 51293,15 грн., недоплата складає 12425,05 грн. Вказані кошти були утримані з позивача як податок на доходи фізичних осіб, оскільки нараховані та виплачені позивача не під час його звільнення з військової служби, коли він користувався відповідними пільгами.

24.05.2017 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 про доплату йому вирахуваного податку. Однак позивачу було відмовлено у його зверненні в усному порядку.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо утримання з його грошової допомоги при звільненні податку на доходи фізичних осіб, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Аналогічна норма наведена в п. 38.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженій наказом Міністра оборони України 11.06.2008 № 260.

Відповідно до п. 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Згідно п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. N 44 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 січня 2005 р. N 17 (17-2005-п) (далі - Порядок) грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Згідно із п. 3 Порядку виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Абзацом 3 п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008 визначено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Аналіз викладених правових норм свідчить про те, що військовослужбовці, звільнені з військової служби мають право на виплату одноразової грошової допомоги, при цьому суми податку з доходів фізичних осіб спрямовується виключно на виплату компенсації втрат доходів цієї категорії громадян. Розрахунок з даними особами на день їх звільнення зі списків особового складу військової частини повинен бути здійснений в повному обсязі.

Враховуючи викладене, а також те, що під час виконання рішення суду у справі № 802/121/17-а з доплаченої вихідної допомоги ОСОБА_2 військовою частиною НОМЕР_1 утримано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 12425,05 грн., суд дійшов висновку, що дії останньої щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації суми податку з доходів фізичних осіб в розмірі 12425,05 грн., утриманого з одноразової грошової допомоги при звільненні є протиправними.

Щодо позовної вимоги про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з одноразової грошової допомоги у розмірі 12425,05 грн.

З огляду на те, що компенсація суми податку з доходів фізичних осіб при виплаті одноразової грошової допомоги є обов`язковою виплатою для військовослужбовців при їх звільненні з військової служби, суд дійшов висновку, що вказана сума підлягає стягненню.

Аналогічного правового висновку дійшла колегія суддів Вищого адміністративного суду України у справі № 802/3002/14-а (К/800/23142/15) в ухвалі від 26.01.2016 року.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доводів та доказів в обґрунтування порушеного права під час перерахунку та виплати йому вихідної допомоги, водночас відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, у зв`язку з чим адміністративний позов слід задовольнити.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації суми податку з доходів фізичних осіб в сумі 12425,05 грн., утриманого з одноразової грошової допомоги при звільненні.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 12425,05 грн. компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з одноразової грошової допомоги при звільненні.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович