Справа № 524/801/17
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/801/17
Провадження 2-а/524/227/17
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

06.06.2017 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону УПП у м.Кременчуці ДПП лейтенанта поліції Степко Юрія Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до інспектора роти №4 батальйону УПП у м.Кременчуці ДПП лейтенанта поліції Степко Ю.А. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 29.01.2017 до інспектором роти №4 батальйону УПП у м.Кременчуці ДПП лейтенантом поліції Степко Ю.А. було винесено постанову серії АР №815182, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.. Постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу інспектор роти №4 батальйону УПП у м.Кременчуці ДПП Степко Ю.А. не надав йому можливості в повному обсязі скористатись правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбаченими ст.268 КУпАП. Також, інспектором були порушені вимоги щодо процедури розгляду справи, встановлені ст.ст.278,279 КУпАП.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд скасувати постанову інспектора роти №4 батальйону УПП у м.Кременчуці ДПП лейтенанта поліції Степко Ю.А. серії АР №815182 від 29.01.2017 у справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зазначив, що його автомобіль знаходився в заїзному кармані.Відстань від його автомобіля до знака зупинки була більше 40 м. Відповідач відмовився робити заміри.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду письмові заперечення проти позову.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції у м.Кременчуці ДПП, Щепілов О.В., в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Вказав, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та обґрунтованою. Зазначив, що необхідності робити заміри у відповідача не було, оскільки автомобіль позивача знаходився безпосередньо на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів. Якби такого майданчику не було, тоді було б необхідно з'ясовувати відстань від автомобіля до дорожнього знаку зупинки. Посилаючись на вказані обставини, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що 29.01.2017 інспектором роти №4 батальйону УПП у м.Кременчуці ДПП лейтенантом поліції Степко Ю.А. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР №815182, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI Grandis державний номер НОМЕР_1 у м.Кременчуці на проспекті Свободи, біля будинку 26/41, здійснив зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9. е ПДР України.

Відповідно до п.15.9. е Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 встановлено, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Звертаючись до суду з дійсним позовом позивач вказував, що він не порушував ПДР України, оскільки його автомобіль знаходився більш ніж 40 м від дорожнього знака зупинки маршрутних транспортних засобів. Однак, на думку суду зазначені доводи позивача не спростовують факту порушення ним п. 15.9. е ПДР України з огляду на наступне.

Як стверджував позивач в судовому засіданні його автомобіль був зупинений в заїзному «кармані» в районі дорожнього знаку зупинки маршрутних транспортних засобів. Такий заїзний «карман», з огляду на наявність дорожнього знака зупинки маршрутних транспортних засобів за своєю суттю є посадковим майданчиком для зупинки маршрутних транспортних засобів. Враховуючи те, що автомобіль позивача знаходився безпосередньо на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, що не заперечувалось позивачем, суд вважає, що ОСОБА_1 порушив п.15.9 е ПДР України.

Також, суд не приймає до уваги доводи позивача з приводу того, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, з огляду на наступне.

У висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України щодо застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

При цьому варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У згаданому Висновку Науково-консультативна рада при Вищому адміністративному суді України дійшла висновку: під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, положення статті 258 КУпАП не застосовуються; винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним.

Такий висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді ґрунтувався на тому, що положення ст. 258 КУпАП не розповсюджувалися на ст. 122 КУпАП.

Окрім того, проаналізувавши п.2.3 наведеного вище рішення Конституційного Суду України, суд дійшов висновку , що Конституційний Суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави вважати, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР(ст.122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Відтак, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а притягнення його до адміністративної відповідальності відбулось з додержанням вимог законодавства України.

За таких обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 10, 11, 17, 71, 94,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону УПП у м.Кременчуці ДПП лейтенанта поліції Степко Юрія Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Д.Д.Андрієць