Справа № 2-а-208/11
Суддя: Береза В. І.
Дата ухвалення: 2011-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-208/11
П О С Т А Н О В А

ІмЕНЕм україни

10.06.2011 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Береза В. І. , при секретарі Волківській Н.Б. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області про зобов'язання вчинити дії ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся 06.05.2011 р. до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі протиправною в частині не нарахування йому як дитині війни підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 р. по момент подання позову та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 22 травня 2008 р. по момент подання позову з урахуванням проведених раніше виплат та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі нараховувати щомісячну доплату до пенсії відповідно до ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» надалі при нарахуванні пенсії.

Вимоги мотивує тим, що йому як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з першого січня 2006 року повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідачем всупереч вимог вказаного Закону така грошова допомога у 2006-2010 р.р. не виплачувалася. Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 та № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 р. положення, що призупиняли дію ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втратили свою чинність. Таким чином, відповідач зобовязаний був здійснювати перерахунок пенсії зі збільшенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008 р. по момент подання позову до суду.

Ухвалою суду від 11 травня 2011 року позовні вимоги в частині зобовязання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії за період з 22.05.2008 р. по 06.11.2010 р. залишено без розгляду, у звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, навів пояснення, аналогічні вимогам позовної заяви, просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечила, навела пояснення, викладені у письмовому запереченні(а.с. ), просить у позові відмовити. Мотивує заперечення тим, що законодавством не прийнято жодного нормативного акту на виконання вимог ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», не визначено на законодавчому рівні за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, яким чином обчислювати вказаний у законі розмір пенсії.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до З.У. «Про соціальний захист дітей війни» позивач ОСОБА_1 є дитиною війни, що підтверджується і відповідним посвідченням.

Ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

За чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Однак, згідно ч. 3 ст. 28 цього Закону мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим законом, оскільки законодавством інший мінімальний розмір пенсії за віком не визначений, то слід застосовувати цей розмір, зокрема і при нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Ст. 71 ЗУ «Про Державний бюджет на 2009 р.» Кабінетом Міністрів України надано у 2009 р. право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах в межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Отже, нарахування та виплата у 2009 р. та 2010 р. дітям війни підвищується до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватись відповідно до норм ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

ЗУ «Про Державний бюджет на 2009 р.» та ЗУ «Про Державний бюджет на 2010 р.» дію ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» не зупинено. Таким чином, відповідач повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Доводи представника відповідача про відсутність порядку перерахунку та виплати зазначеного підвищення пенсії та відсутності відповідного фінансування не можуть бути підставою відмови у задоволенні позовних вимог так як саме на органи Пенсійного Фонду України покладено обовязок перерахування та виплати пенсії з відповідними підвищеннями.

Відтак, виходячи з наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відмова відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» є неправомірною та способом відновлення порушеного права позивача є покладання обовязку на відповідача здійснення перерахунку та виплати пенсії відповідно до ст. 6 зазначеного Закону в межах строку звернення до адмінстративного суду з урахуванням різниці підвищення виплаченого до пенсії.

Щодо вимоги позивача про зобовязання відповідача нараховувати як дитині війни щомісячної доплати до пенсії відповідно до ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» надалі , вимога позивача в цій частині задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленого цим кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином позивач має право на захист своїх уже на час звернення до суду порушених прав, а не тих прав, ймовірність порушення яких може існувати в майбутньому. Відтак вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», ст. ст. 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України , суд,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги задоволити частково.

Визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі протиправною щодо призначення та виплати щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 за період з 06.11.2010 р. по 06.05.2011 р.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі здійснити перерахунок призначеної пенсії та виплатити недоотримане щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 за період з 06.11.2010 р. по 06.05.2011 р.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Береза В. І.