Справа № 357/5117/17
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/5117/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 справу за адміністративним позовом Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу, посилаючись на те, що 08.12.2016 року до Управління Пенсійного фонду України надійшла постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 01.12.2016 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк у справі №357/3316/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Позивач не погоджується з вказаною постановою державного виконавця з огляду на наступне. Розпорядженням від 15.11.2016 року за №147214 на виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 18.06.2015 року у справі №357/3316/15-а, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015 року, постанови державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2016 року, яка надійшла 14.11.2016 року, було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2. Пенсійну справу було опрацьовано за допомогою програмного забезпечення ( макетна обробка справ), оскільки 997 код виплати було заблоковано. Листом від 28.04.2015 року Управління звернулось до Головного управління ПФУ щодо доопрацювання програмного забезпечення для відновлення коду виплати, про що 17.11.2016 року державному виконавцю було направлено повідомлення (вих. №20438/03). 0712.2016 року Управління повторно направило державному виконавцю лист про виконання рішення суду. Натомість, 08.12.2016 року на адресу Управління надійшла постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 01.12.2016 року про накладання штрафу у справі. Позивач вважає, що вказана постанова винесена неправомірно та необгрунтовано, а державним виконавцем проігноровано та порушено норми та положення Закону України «Про виконавче провадження», тобто, належним чином не перевіряючи виконання постанови, державний виконавець застосував до позивача штрафну санкцію. Постанова суду про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії фактично виконана, оскільки такий перерахунок згідно судового рішення проведено, а виплату доплати може бути здійснено тільки після надходження цільових бюджетних коштів. УПФУ не є розпорядником бюджетних коштів, а тому вини Управління у тому, що рішення суду по даний час в частині виплати коштів є невиконаним, відсутня. Позивач просить скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 01.12.2016 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду у справі № 357/3316/15-а в межах виконавчого провадження № 52768963.

Представник позивача, за довіреністю у справі, ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити вимоги в повному обсязі та зазначила, що Управлінням було проведено перерахунок на виконання рішення суду та направлено пакет документів до казначейства для виплати коштів, тому при їх надходженні вони будуть виплачені ОСОБА_2.

Відповідач Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області представника до суду не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від державного виконавця Микитчик І.В. до суду надійшли письмові заперечення проти позову з матеріалами виконавчого провадження та клопотання про розгляд справи без участі представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. За ч.3 цієї статті відповідачем у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст.181 КАС України позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до суду з аналогічним позовом 14.12.2016 року, ухвалою суду від 20.01.2017 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 06.02.2016 року шляхом сплати судового збору. Не погоджуючись із зазначеним, Управління звернулось до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційної скаргою від 02.02.2016 року. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2017 року апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду без змін.

Відповідно до ч.6 ст. 108 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленого законом.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

З 01.01.2017 року набув чинності Закон України від 06.12.2016 року № 1774- VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було внесено зміни у Закон України «Про судовий збір», зокрема ч.1 ст. 5 доповнено п.18, який передбачає звільнення УПФУ та його органів від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, враховуючи об'єктивні обставини за якими позивач не мав можливості сплатити судовий збір, при цьому своєчасно вживав заходів щодо оскарження постанови державного виконавця від 01.12.2016 року, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом поважними.

Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» від 21.12.2016 року № 988 було утворено територіальний орган Пенсійного фонду України Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області - шляхом злиття управлінь Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі, у місті Білій Церкві, Рокитнянському районі та у Таращанському районі.

З витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що 31.03.2017 року було зареєстровано юридичну особу шляхом злиття - Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, місцезнаходження якої за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого,2.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2015 року у справі №357/3316/15-а, було зобов'язано управління ПФУ м. Біла Церква провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії, додаткової пенсії та доплати до пенсії відповідно до ст.ст. 39, 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.07.2014 року по 02.08.2014 року включно, з врахуванням сум раніше проведених виплат, дана постанова суду набрала законної сили 21.10.2015 року та 14.07.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за заявою стягувача було видано виконавчий лист.

01.11.2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52768963 щодо примусового виконання виконавчого листа по вказаній вище справі, з наданням семиденного строку на добровільне виконання, яка надійшла на адресу позивача 14.11.2016 року (а.с. 4,83-84).

Також, встановлено, що УПФУ розпорядженням № 147214 від 15.11.2016 року, на виконання постанови суду у справі №357/3316/15-а, провело перерахунок пенсії ОСОБА_2, копію розпорядження та копію протоколу від 17.11.2016 року направлено до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та на вимогу державного виконавця було направлено лист про проведення перерахунку пенсії, що підтверджено матеріалами справи (а.с.5-7,58-64).

З копії постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, яка була отримана позивачем 18.12.2016 року ( а.с.11-12) вбачається, що 01.12.2016 року державним виконавцем за невиконання вказаного вище рішення суду в повному обсязі накладено на боржника штраф в розмірі 5100,00 грн.

Позивач в позовній заяві просить суд дану постанову скасувати з тих підстав, що постанова суду про зобов'язання УПФУ провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 фактично виконана, оскільки такий перерахунок згідно судового рішення їй проведено, а виплату доплати буде здійснено після надходження цільових бюджетних коштів, УПФУ не є розпорядником бюджетних коштів, а тому вина боржника у тому, що рішення суду по даний час в частині виплати коштів є невиконаним, відсутня, УПФУ на виконання рішення суду здійснено всі можливі дії, передбачені законом та в межах повноважень УПФУ.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

В ч.2 цієї статті визначено перелік документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За змістом статті 1 Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконання рішення судів про зобов'язання вчинити певні дії, у тому числі про зобов'язання провести перерахунок та виплатити доплату до пенсії, державним виконавцем організовується в порядку, визначеному статтею 75 вказаного вище Закону.

За приписами ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, аналіз зазначених норм дає можливість зробити висновок, що при вирішенні питання про відповідальність за невиконання рішення державний виконавець повинен пересвідчитись у відсутності об'єктивних причин, що перешкоджають його виконанню.

Враховуючи викладене, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Згідно п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстровано в Мінюсті України 15.01.2015 року за № 41/26486, управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є органами ПФУ, підпорядкованими відповідно головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ.

Відповідно до п. 4 цього Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Отже, невиконання судового рішення УПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Саме до такого висновку зводиться правова позиція, викладена в Постановах Верховного Суду України від 24 березня 2015 року (Справа № 21-66а15) та від 20.10.2015 року /Справа № 21-2633а15/, які відповідно до ст.244-2 КАС України є обов'язковими до виконання.

Крім того, за положеннями ст.ст. 23, 116 Бюджетного Кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

А як передбачено ст.63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Отже, суд вважає, що у позивача були поважні причини невиконання судового рішення в повному обсязі, а тому постанова про накладення штрафу була винесена передчасно.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому слід скасувати постанову від 01.12.2016 року про накладення штрафу на боржника.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 23, 116 Бюджетного Кодексу України, ст.63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженим постановою правління ПФУ від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстровано в Мінюсті України 15.01.2015 року за № 41/26486, ст.ст.2,17,18,70, 159-163, 181, 185,186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 01.12.2016 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду у справі № 357/3316/15-а в межах виконавчого провадження № 52768963.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. В. Бондаренко