Справа № 817/2051/16
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" червня 2017 р. Справа № 817/2051/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "23" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Головного управління ДФС у Рівненській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

- від 10.11.2016 №, згідно яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «Податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів» у сумі 11738,96 грн., з яких: 9391,17 грн. - за податковими зобов'язаннями; 2347,79 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- від 10.11.2016 №000038130, згідно яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «Акцизний податок з товарів (транспортні засоби, крім мотоциклів і велосипедів), ввезених на митну територію України фізичними особами» у сумі 58694,86 грн., з яких: 46955,89 грн. - за податковими зобов'язаннями; 11738,97 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки контролюючого органу щодо декларування невірно дати виготовлення транспортного засобу та дати початку використання товару, неправильного застосування коефіцієнта щодо ставки акцизного податку, що призвело до неповної сплати митних платежів, є безпідставними, та побудовані виключно на отриманій інформації від дистриб'ютора Renault. Натомість позивач стверджував, що достовірна і точна інформація щодо технічних даних, у тому числі щодо дати випуску транспортного засобу, міситься у його реєстраційних документах (технічний паспорт, свідоцтво про реєстрацію) та ідентифікаційному номері, і може бути підтверджена або спростована лише виробником транспортного засобу або відповідною технічною експертизою, яка б встановила підроблення або автентичність вищезазначених документів або ідентифікаційного номера. З таких підстав вважає оскаржувані рішення контролюючого органу про донарахування сум податкових платежів та застосування штрафних санкцій протиправними, які підлягають скасуванню.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 10.11.2016 № та №000038130.

Присуджено на користь позивача ОСОБА_5 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 704,34 грн.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати зазначену постанову та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, встановлено, що 18.09.2015 декларантом Приватного підприємства «Альянс Авто-Брокер» ОСОБА_6. подано до митного оформлення декларацію ІМ40ДЕ №204050001/2015/013917 (а.с.15), якою заявлено до митного оформлення ввезений з Республіки Австрія громадянином України ОСОБА_7, за дорученням громадянина ОСОБА_5, вантажний автомобіль марки Renault, модель Trafic, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_3, номер двигуна - НОМЕР_4 (маркування), загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 3, призначення: для використання по дорогах загального користування (для перевезення вантажів), тип двигуна - дизельний, робочий об'єм циліндрів двигуна 2464 см3, вантажопідйомність - 1,032 т, маса у разі максимального завантаження - 2,737 т, тип кузова фургон, в наявності стаціонарна перегородка між кабіною водія та вантажним відділенням, відсутні вікна в бокових панелях, відсутні доступні отвори для кріплення сидінь та встановлення пристроїв безпеки, відсутні в задній частині декоративне оздоблення та ознаки комфорту, календарний рік виготовлення 2010, модельний рік виготовлення 2010.

Загальна фактурна вартість 91619,11 грн. (або 3750,00 євро), заявлена декларантом загальна митна вартість в сумі 98948,64 грн. (або 4050 євро).

При митному оформленні вищевказаного транспортного засобу сплачені наступні митні платежі:

мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами (код платежу - 121) - 9894,86 грн.;

додатковий імпортний збір на товари, що ввозяться на митну територію України фізичними особами (код платежу - 122) - 4947,43 грн.;

податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами (код платежу - 128) 20% - 22998,99 грн.;

акцизний податок (код платежу - 185) - 1204,00 грн.

Головним управлінням ДФС у Рівненській області на підставі наказу від 05.10.2016 №624 «Про проведення документальної невиїзної перевірки», відповідно до п.7 ч.1 ст.336, п.1 ч.2 ст.351 Митного кодексу України, проведено документальну невиїзну перевірку дотримання громадянином ОСОБА_5, РНОКПП НОМЕР_1, вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України з поданням митної декларації від 18.09.2015 №204050001/2015/013917.

За результатами вказаної перевірки контролюючим органом складено акт від 03.11.2016 №259/17-00-13-02/НОМЕР_1 (а.с.19-23), відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення законодавства України з питань державної митної справи платником податків ОСОБА_5, внаслідок декларування невірної дати виготовлення транспортного засобу та дати початку використання товару за МД типу ІМ40ДЕ від 18.09.2015 №204050001/2015/013917, що призвело до заниження бази оподаткування та порушення вимог ст.257, ч.1 ст.377 Митного кодексу України; п.190.1 ст.190, пп.215.3.52 п.215.3 ст.215, п.218.1 ст.218, пп.222.2.1 п.222.2 ст.222 Податкового кодексу України, а також, як наслідок, до несвоєчасної та не в повному обсязі сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товару з поданням митної декларації типу ІМ40ДЕ від 18.09.2015 №204050001/2015/013917 на суму 56347,06 грн., в тому числі: податок на додану вартість 46955,89 грн., акцизний податок на транспортні засоби 9391,17 грн.

У зв'язку з виявленими порушеннями на підставі акта від 03.11.2016 №259/17-00-13-02/НОМЕР_1 Головним управлінням ДФС у Рівненській області прийнято податкові повідомлення рішення:

- від 10.11.2016 №, згідно яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «Податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів» у сумі 11738,96 грн., з яких: 9391,17 грн. - за податковими зобов'язаннями; 2347,79 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- від 10.11.2016 №000038130, згідно яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «Акцизний податок з товарів (транспортні засоби, крім мотоциклів і велосипедів), ввезених на митну територію України фізичними особами» у сумі 58694,86 грн., з яких: 46955,89 грн. - за податковими зобов'язаннями; 11738,97 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.25,26).

Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи зазначені податкові повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ввезено на митну територію України автомобіль марки Renault, модель Trafic, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_3, та здійснено його митне оформлення у порядку, визначеному чинним законодавством.

Так, згідно митної декларації №204050001/2015/013917 від 18.09.2015 заявлено до митного оформлення ввезений з Республіки Австрія вантажний автомобіль марки Renault, модель Trafic, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_3.

Десятий символ ідентифікаційного номеру - «А», що згідно таблиці стандарту ISO показує - «2010» рік.

В свідоцтві про реєстрацію вантажного автомобіля марки Renault, модель Trafic, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_3, що подавався до митного оформлення автомобіля, зазначено першу дату реєстрації транспортного засобу як - «17.12.2010».

Тобто, відповідно до чинних реєстраційних документів, на підставі яких здійснювалося митне оформлення даного автомобіля, датою першої постановки його на облік, а відповідно і датою початку експлуатації автомобіля, є саме 17.12.2010, що, з урахуванням дати його ввезення на митну територію України, складає менше 5 років.

Суд зазначив, що реєстраційні документи, згідно з якими здійснювалося митне оформлення автомобіля в передбаченому законодавством порядку недійсними не визнані, а також відповідачем не спростовано їх належності, як доказів у справі.

Таким чином, судом за підставу, взято інформацію щодо дати виготовлення та дати початку використання транспортного засобу, виходячи зі змісту зазначених документів та митної декларації. При цьому, суд правомірно послався на загальний порядок визначення дати виготовлення згідно положень Порядку переміщення транспортного засобу через митний контроль врегульовано Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №118 (у редакції - від 17.03.2008 року №229).

Також, суд констатував, що єдиним документом, який слугував підставою для проведення перевірки та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень був лист АТ "Рено Україна" від 15.01.2016 №7 про те, що згідно з даними, які містяться у інформаційній системі від виробника, датою виготовлення транспортного засобу є 20.11.2009, дата продажу клієнту - 21.12.2009. Дана інформація є спеціалізованою інформацією системи з обмеженим доступом для користування офіційними дилерами.

На переконання суду, зазначений лист щодо дати виготовлення транспортного засобу 20.11.2009, на який посилався відповідач, за відсутності документального підтвердження офіційними документами викладеної у ньому інформації та відсутності посилань на безпосередні джерела її отримання, не є достатньо вагомими доказами, які б спростовували відомості, що містяться у наданих платником податків документах.

Відповідач, маючи обґрунтовані сумніви у достовірності даних, наведених у реєстраційних документах на автомобіль, що видані іноземним державним органом, у відповідності до вимог чинного законодавства, з метою усунення розбіжностей у відомостях реєстраційного органу та офіційного дилера, щодо дати реєстрації автомобіля, з запитами до іноземних державних органів не звертався.

Відтак, використана відповідачем інформація офіційного представника виробника RENAULT в Україні АТ "Рено Україна", на думку суду, не є належним та допустимим доказом в розумінні положень ст.70 КАС України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача належних правових підстав для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв'язку з чим, останні визнано протиправними та їх скасовано.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.54 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю і митного оформлення.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно із ч.3 ст.345 МК України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

За приписами ст.351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

- виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

- надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Статтею 352 МК України визначено перелік матеріалів, які можуть бути використані посадовими особами органів доходів і зборів для підготовки висновків за результатами перевірок, зокрема: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

З метою здійснення митного контролю органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати інформацію, щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України. Для підготовки висновків можуть бути використані матеріали, отримані від суб'єктів зовнішньоекономічної на запит органу доходів і зборів в порядку ст.334 МК України.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Відповідно до положень ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За приписами ч.2 ст.270 МК України правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

Згідно з пп.215.3.52 Податкового кодексу України, ставка податку на товар "Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів з повною масою транспортного засобу не більш як 5 т. з робочим об'ємом циліндрів двигуна не більш як 2500 куб. см, що використовувалися", класифіковані за кодом згідно з УКТ ЗЕД , на момент митного оформлення митної декларації типу ІМ40ДЕ від 18.09.2015 №204050001/2015/013917 становила 0,02 євро за 1 куб. см об'єму циліндрів двигуна.

Ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років з коефіцієнтом 40, для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіцієнтом - 50.

На підтвердження обґрунтованості прийнятих податкових повідомлень-рішень відповідачем надана інформація офіційного дилера АТ "Рено Україна" 15.01.2016 №7, що містяться у інформаційній системі від виробника, згідно з якої датою виготовлення транспортного засобу є 20.11.2009, дата продажу клієнту - 21.12.2009 рік..

Невірне зазначення декларантом дати первинної реєстрації транспортного засобу призвело до заниження розміру акцизного податку через незастосування коефіцієнта 40 при його розрахунку, як для автомобіля, що використовувався понад 5 років.

Згідно зі статтею 289 МК України обов'язок із сплати митних платежів виникає, зокрема, після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки орган доходів і зборів самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов'язання; в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.

Об'єктом оподаткування, згідно із підпунктом а) пункту 185.1 статті 185 ПК України, є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення (пункт 187.8 статті 187 ПК України).

Відповідно до пункту 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Згідно із пунктами 54.3 та 54.4 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

У разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Відповідачем по даній справі отримано офіційну відповідь за міжнародним запитом до компетентних органів Австрійської республіки щодо надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів, згідно якої, транспортний засіб Позивача ніколи не був розташований на території Австрії, експорту такого засобу з території Австрії не відбувалося.

Тому, реєстраційні документи на автомобіль, виписані реєстраційним бюро Австрійської республіки, на які послався суд першої інстанції при визначенні дати виготовлення транспортного засобу, є сумнівними.

За таких обставин, колегія суддів вважає правомірними прийняті ГУ ДФС у Рівненській області податкові повідомлення-рішення, оскільки факт декларування невірної дати виготовлення транспортного засобу та дати початку використання товару, імпортованого громадянином ОСОБА_7 за дорученням ОСОБА_5 за митною декларацією типу

ІМ40ДЕ від 18.09.2015 №204050001/2015/013917, призвело до заниження митних платежів та несплати їх до Державного бюджету України на загальну суму 56347,06грн..

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги надають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової - про відмову в задоволенні заявленого позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області задовольнити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "23" березня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 - відмовити за безпідставністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" червня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_5 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління ДФС у Рівненській області вул.Відінська,12,м.Рівне,33023

4-третій особі: - ,