Справа № 522/21433/16-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/21433/16-а

13 червня 2017 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_4 про зупинення провадження по справі за апеляційною скаргою Ірпінського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області про зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області про зобовязання перерахувати та виплачувати йому в подальшому, без обмеження кінцевим строком , пенсію, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на момент призначення пенсії) в розмірі 90 % від розміру місячної заробітної плати відповідно до довідки Генеральної прокуратури України № 18-787 зп від 27.05.2016 р.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18 січня 2017 року вказаний позов задоволено.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_4 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати згідно довідки Генеральної прокуратури України № 18-78 зп від від 27 травня 2017 року, починаючи з 01 червня 2016 року без обмеження кінцевим строком.

Не погодившись з вказаним рішенням суду Ірпінське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2017 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року здійснено заміну відповідача на його правонаступника Ірпінське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

При апеляційному розгляді вказаної справи до суду надійшла заява від позивача про зупинення провадження по справі, обґрунтована розглядом в порядку конституційного судочинства питання щодо відповідності Конституції України окремих положень законів України, в т.ч. Закону України «Про прокуратуру».

Перевіривши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, не вирішуючи наперед питання обґрунтованості вимог поданої апеляційної скарги, колегія суддів вбачає за необхідне для повного та всебічного розгляду апеляційної скарги зупинити провадження по справі, з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» без обмеження кінцевим строком.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 20.01.2017 №2 прийнято рішення про звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) абзацу шостого частини п'ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VІІ положенням частини першої статті 8, частин другої та третьої статті 22, частин першої та третьої статті 46 Конституції України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Так, згідно ч. 2 ст. 61 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 16 жовтня 1996 року № 422/96-ВР, Конституційний Суд України може визнати неконституційним правовий акт повністю або в окремій його частині.

Закони, інші правові акти, їх окремі положення, визнані рішенням Конституційного Суду України такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), втрачають чинність з дня ухвалення відповідного рішення (ч. 2 ст. 152 Конституції України).

Зі змісту положень частини 5 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України право на звернення до Верховного Суду України в суду з'являється у випадку виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України.

Тобто, факт звернення до Верховного Суду України, а останнім до Конституційного Суду України свідчить про наявність сумніву у суду щодо відповідності закону Конституції України.

Одним з основоположних принципів адміністративного судочинства є, зокрема, принцип законності, який полягає у тому, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Виникнення сумнівів у відповідності закону Конституції України фактично унеможливлює розгляд справи із дотриманням основоположних і фундаментальних принципів адміністративного судочинства.

При цьому, колегією суддів враховується, що Конституційний Суд України в пп. 3.1 п. 3 мотивувальної частини рішення від 29.06.2010 року №17-рп/2010 зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

За результатами розгляду конституційного подання щодо відповідності (конституційності) абзацу шостого частини п'ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» правове регулювання суспільних відносин, пов'язаних з розміром пенсії, в залежності від рішення Конституційного Суду може змінитися. Вказане свідчить про істотність результатів розгляду судом конституційної юрисдикції подання Верховного Суду України для прийняття законного та обґрунтованого рішення у даній адміністративній справі.

Поряд з цим, колегією суддів враховується, що оскільки процесуальний закон не містить норм, які визначали подальші процесуальні дії суду при зверненні до Верховного Суду України, вказану прогалину було усунуто приписами Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 року №9, в абзаці 2 пункту 2 якої закріплено, що у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст. 150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів. Таке рішення може прийняти суд в будь-якій стадії розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх підстав для зупинення провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України подання Верховного Суду України, викладеного в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) абзацу шостого частини п'ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VІІ положенням частини першої статті 8, частин другої та третьої статті 22, частин першої та третьої статті 46 Конституції України» від 20.01.2017 року №2, оскільки, на думку колегії суддів, таке звернення є перешкодою для вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі підлягає задоволенню, а апеляційне провадження з перегляду оскаржуваної постанови суду першої інстанції - зупиненню.

Керуючись ст.ст. 156, 160, 167, 195, 197 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_4 про зупинення провадження задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 522/21433/16-а за апеляційною скаргою Ірпінського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Ірпінського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії до набрання законної сили рішення Конституційного Суду України у справі за поданням Верховного Суду України щодо відповідності абзацу шостого частини пятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII положенням частини першої статті 8, частини другої та третьої статті 22, частин першої та третьої статті 46 Конституції України.

Зобов'язати учасників судового процесу повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк