Справа № 136/521/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 136/521/17

Головуючий у 1-й інстанції: Кривенко Д.Т.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

14 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти №4 батальйону УПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 на постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 04 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №4 батальйону УПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 25 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №4 батальйону УПП м. Вінниці лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просив: поновити строк звернення з адміністративним позовом на постанову АР №569510 по справі про адміністративне правопорушення від 25.03.2017 року; визнати дії інспектора роти №4 батальйону УПП м. Вінниці лейтенантом поліції ОСОБА_2 по складанню постанови серія АР №569510 по справі про адміністративне правопорушення від 25.03.2017 року незаконними; скасувати повністю постанову серія АР №569510 по справі про адміністративне правопорушення від 25.03.2017 року та стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 04 травня 2017 року поновлено строк звернення до суду із даним позовом. Позов ОСОБА_3 до інспектора роти №4 батальйону УПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 25 березня 2017 року задоволено частково. Визнано протиправними дії інспектора роти 4 батальйону УПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 25 березня 2017 року щодо складання постанови серії АР №569510 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №569510 від 25 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень 00 коп. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Крім того, представником відповідача подано до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 25 березня 2017 року інспектором роти №4 батальйону управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції у м. Вінниці лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне порушення серії АР №569510 відносно ОСОБА_3 за порушення п. 2.1 правил дорожнього руху, а саме - що останній, керував автомобілем марки Вольцваген Поло, державний номерний знак НОМЕР_1, в темну пору доби з відсутньою підсвіткою та при цьому не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

ОСОБА_3, вважаючи дану постанову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ).

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122, 126 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306.

Пунктом 2.1 (а) Правил дорожнього руху України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами ч.6 ст.121 КУпАП відповідальність настає у разі керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, неосвітленим у темну пору доби, а за ч.1 ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Із пояснення ОСОБА_5, який допитаний в якості свідка в суді першої інстанції слідує, що на прохання ОСОБА_3 підвезти його додому на власному автомобілі, ОСОБА_5 погодився та заїхавши до заправки, вийшов, а позивач, залишився в автомобілі на місці пасажира. Однак, повернувшись, з'ясував, що стосовно ОСОБА_3 винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП, при цьому пояснення з приводу того, що водієм є саме ОСОБА_5, не брались до уваги.

Із відеозапису, який міститься в матеріалах справи не вбачається, що саме позивач керував автомобілем марки Вольцваген Поло, державний номерний знак НОМЕР_1.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вказані обставини не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.70 КАС України та не спростовані відповідачем.

Крім того, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апелянта відносно того, що ОСОБА_3 керував ТЗ із явними ознаками алкогольного сп'яніння, оскільки згідно висновку філії Липовецького ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.03.2017 року станом на 01:00 год 26.03.2017 року у ОСОБА_6 ознак сп'яніння не виявлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обгрунтованості позовних вимог позивача щодо визнання дій відповідача неправомірними та скасування постанови серії АР №569510 від 25.03.2017 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_3

Частиною 1 ст. 195 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу інспектора роти №4 батальйону УПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 04 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.