Справа № 320/8268/16-а
Суддя: Редько О. В.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 08.06.2017
Справа № 320/8268/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Редько О.В., при секретарі - Мазуріній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі Запорізької області справу за адміністративним позовом громадянки Республіки Грузії ОСОБА_6 до Мелітопольського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішення, суд -

ВСТАНОВИВ:

У грудня 2016 року позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із вказаним адміністративним позовом, в якому просила суд: визнати протиправним та скасувати рішення № 34 про примусове повернення за межі України громадянки Грузії ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке винесене завідувачем сектору організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області Капканець В.О.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оспорюване рішення прийнято відповідачем протиправно, з порушення процедури та прав позивача, без врахування всіх відомостей про її особу. Позивачка вказує, що проживає на території України з 2000 року, а тому її дії не порушують вимог чинного законодавства України. Крім того, вона має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, шо позбавляє її можливості виконати рішення про примусове повернення за межі України, в зв'язку з відсутності осіб, на яких можливо залишити дитину

Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, однак від представника позивача надійшла письмова заява з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити.

Від представника відповідача по справі до суду надійшли письмові заперечення, згідно яких міський відділ Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та просить суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, оскільки позивачкою у відповідності до вимог законодавство жодним чином не обґрунтована протиправність оскаржуваного рішення та його невідповідність діючому законодавству України, не надано жодного належного та обґрунтованого доказу на законність перебування позивачкою на території України.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даному випадку не здійснювалось.

Суд , дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України.

Справа розглядається з урахуванням приписів ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Суд також враховує те, що у рішеннях по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000р. та справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в'їзд в Україну та виїзд з України здійснюється, зокрема, іноземцями та особами без громадянства - за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Судом встановлено, що громадянка Республіки Грузія ОСОБА_3 прибула на територію України у приватних справах у лютому 2000 року через КПП «Новоазовск» по паспорту громадянина Грузії, який на теперішній час вона не має, а замість якого Посольством Республіки Грузія в Україні 04.08.2008 року був виданий паспорт громадянина Грузії серії НОМЕР_1. На теперішній час зі слів вона тимчасово перебуває за адресою Запорізька області м.Мелітополь вул.Пушкіна буд.404.

Вищевказана обставина не оспорюється сторонами та знаходить своє підтвердження зі змісту позовної заяви, заперечень представника відповідача.

Громадянка Республіки Грузія ОСОБА_6 перебуває на території України з порушенням строків перебування, а саме після закінчення 90 денного строку перебування не виїхала за межі України, чим порушила п.2.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України».

10.11.2016 року громадянка Республіки Грузія ОСОБА_6 особисто звернулася до Мелітопольського MB УДМС України в Запорізькій області з метою її подальшого перебування на території України.

10.11.2016 p. у відношенні громадянки Республіки Грузія ОСОБА_6 за порушення правил перебування іноземців та осіб без громадянства на території України було складено протокол про адміністративне правопорушення МЗП 135660 за ознаками ч.І ст. 203 КУпАП. Заступником начальника Мелітопольського MB УДМС України в Запорізькій області Ликовим О.В. 11.11.2016р. винесено постанову про накладання адміністративного стягнення на громадянку Грузії ОСОБА_6 у вигляді штрафу розміром 510 грн. Адміністративне стягнення громадянка Грузії ОСОБА_6 не виконала, штраф не сплачено.

У зв'язку з тим, що дії громадянки Республіки Грузія ОСОБА_6 грубо порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та відсутні підстави для заборони застосування до неї примусового повернення чи примусового видворення або видачі чи передачі зазначені у ст.31 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Відповідно до ст.26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» 10.11.2016 року Мелітопольським MB УДМС України в Запорізькій області було винесене рішення № 34 про її примусове повернення до країни походження, яке вона зобов'язалася виконати до 09.12.2016 року

На час розгляду справи громадянка Республіки Грузія ОСОБА_6 не виконала рішення від 10.11.2016 року про примусове повернення з України до країни походження та продовжує проживати на території України.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість зробленого висновку та винесеного на його підставі спірного рішення відповідача, на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно п. 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом президента України від 06.04.2011 року № 405/2011, Державна міграційна служба України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Як встановлено п. 4 цього Положення Державна міграційна служба України відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, здійснює оформлення і видачу іноземцям та особам без громадянства запрошень для в'їзду в Україну, документів для тимчасового перебування або постійного проживання в Україні, а також виїзду за її межі, студентських квитків студентам із числа іноземців та осіб без громадянства, вилучає ці документи та проставляє в документах, що посвідчують особу іноземців та осіб без громадянства, відмітки про заборону в'їзду в Україну в передбачених законодавством випадках; приймає рішення про скорочення строку перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні, видворення, у тому числі у примусовому порядку, іноземців та осіб без громадянства з України, заборону в'їзду в Україну іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов'язані з видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 року № 3773-VI (далі - Закон) визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

За правилами ст. 17 Закону іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 року № 251 (чинною на час виникнення спірних правовідносин), затверджений Порядок визначення механізму оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання (далі - посвідки) іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання

Посвідка на тимчасове проживання видається строком до одного року з можливістю його продовження щоразу на один рік на підставі заяви іноземця чи особи без громадянства та документів, зазначених у підпункті 4 пункту 6 цього Порядку, які подаються до територіального органу або підрозділу ДМС не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії посвідки.

Згідно ч.2 ст. 25 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Згідно ч.5 ст. 26 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Таким чином, позивачка порушує законодавство України, і вона не має законних підстав для перебування в Україні. Про примусове повернення відповідачем було повідомлено позивача у встановленому законом порядку, проте позивачка добровільне це рішення не виконала.

За таких обставин, на думку суду, відповідач обґрунтовано дійшов до висновку про те, що дії позивачки порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та правомірно прийняв рішення про примусове повернення в країну походження вказаної особи.

На підставі ст.ст. 4, 15, 16, 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та керуючись ст.ст. ст. 7-11, 14, 69-71, 159-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову громадянки Республіки Грузії ОСОБА_6 до Мелітопольського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішення - відмовити в повному обсязі.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання в суд першої інстанції протягом десяти днів після отримання копії постанови.

Суддя: О.В. Редько