Справа № 286/495/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 червня 2017 року м. Київ К/800/18292/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 06 березня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2017 року у справі за позовом управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними дій, скасування постанови,

в с т а н о в и л а :

Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просило визнати незаконними дії державного виконавця та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2017 року, винесену на підставі виконавчого листа №286/4674/14а, виданого 05.12.2014 року Овруцьким районним судом Житомирської області, в частині стягнення з УПСЗН на користь держави виконавчого збору в розмірі 12800 грн.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 06 березня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області подало касаційну скаргу, в якій просило їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Частиною 5 статті 26 Закону України від 02.06.2016р. № 1404-VIII «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою державного виконавця управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 26.01.2017 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №286/4674/14а, виданого 05.12.2014 року Овруцьким районним судом Житомирської області про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області провести ОСОБА_1 донарахування та виплату з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у відповідності до ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру 40% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на відповідний рік, щомісячно; пунктом 3 вказаної постанови стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 12800 грн.

За змістом статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

У разі наступних пред'явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016р. № 2832/5, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

За змістом частини 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який набрав чинності з 01січня 2013 року, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року №440, з метою реалізації Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Відповідно до вказаного Порядку виконанню підлягають рішення - виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Так, як встановлено судами, постанова Овруцького районного суду Житомирської області прийнята у 2014 році, а тому в даному випадку положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» до спірних відносин не застосовуються; до того ж виконавчий лист у справі №286/4674/14а містить вимоги зобов'язального та разового характеру виконання, а не про стягнення коштів (періодичних платежів).

Таким чином, висновок суду першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, про правомірність дій державного виконавця щодо зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження від 26 січня 2017 року про стягнення з Управління (боржника) виконавчого збору та, відповідно, відсутність підстав для скасування даної постанови у цій частині, є правильним.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 06 березня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2017 року у справі за позовом управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними дій, скасування постанови.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник