Справа № 522/14633/16-а
Суддя: Погрібний С. О.
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/20/17
П О С Т А Н О В А

Іменем УКРАЇНИ

«2» червня 2017 року

Приморський районний суд м. Одеси як адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Погрібного С.О.

за участі секретаря судового засідання - Грищук В.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, за участі третьої особи - головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Соловя Дмитра Андрійовича, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, в якому просить скасувати постанову № 541 від 29 липня 2016 року про притягнення до відповідальності її, ОСОБА_1, відповідно до ч. 7 ст. 96 КпАП України, посилаючись на наступні обставини. Постановою № 541 головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Соловя Дмитра Анатолійовича по справі про адміністративне правопорушення від 29 липня 2016 року позивача притягнуто до відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 96 КпАП України, та накладено штраф у розмірі 8 500,0 гривень, що позивач вважає неправомірним та вважає постанову такою, що підлягає скасуванню.

Представник позивача надав суду клопотання, відповідно до змісту якої просив суд розглянути справу за його відсутності у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання особисто.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про його дату, час та місце слухання справи. Суд у зв'язку з неприбуттям відповідача у судове засідання та неповідомленням про причини цього ухвалив слухати справу за відсутності його представника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

Щодо фактичних обставин.

Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Соловйом Дмитром Андрійовичем 11 липня 2016 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил при будівництві індивідуальних дачних будинків за адресою: АДРЕСА_1, замовником будівництва яких є ОСОБА_1, за результатами якої Соловйом Д.А. складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

У подальшому, 11 липня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Соловйом Дмитром Андрійовичем складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до змісту якого стосовно ОСОБА_1 відкрито провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене частиною сьомою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, 11 липня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Соловйом Дмитром Андрійовичем видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким вимагалось від ОСОБА_1 усунути порушення містобудівного законодавства до 11 серпня 2016 року.

Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Соловйом Дмитром Андрійовичем 29 липня 2016 року Соловйом Д.А. винесено постанову № 541 по справі про адміністративне правопорушення, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною сьомою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення й притягнено до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 8 500 гривень.

В оспорюваній постанові виявлені такі порушення:

- на схемі забудови у будівельному паспорті № 01-07/73 не зазначені червоні лінії, лінії регулювання забудови, чим не дотримано пункт 2.10 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2011 року № 103 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25 лютого 2013 № 66);

- договір купівлі-продажу земельної ділянки від 01 квітня 2016 року, зареєстрований у реєстрі за № 512, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1 не пройшов державну реєстрацію.

- після розподілу земельної ділянки, яка залишилась за кадастровим номером - НОМЕР_1 була сформована та не зареєстрована згідно чинного законодавства відповідно до Закону України "Про землеустрій", статтей 79-1, 125, 126 Земельного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень" та Постанови "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 25 грудня 2015 року № 1127.

- будівництво проводиться з відхиленням від затвердженої проектної документації.

Судом встановлено, що 01 квітня 2016 року ОСОБА_1 придбала частку у розмірі 146/355 у праві власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

15 квітня 2016 року Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради видано будівельний паспорт № 01-07/78 на будівництво індивідуального дачного будинку на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, замовником якого є ОСОБА_1

18 квітня 2016 року ОСОБА_1 направлено повідомлення про початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1, до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

Згідно з листом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 19 липня 2016 року детальний план території, до якого входить вулиця Абрикосова, не розроблявся, отже червоні лінії по вказаних вулицях не закоординовані і не можуть бути нанесені до розробки та затвердження у встановленому Законом порядку ДПТ. Отже, законодавством України не заборонено надання більше одного будівельного паспорту на одну земельну ділянку.

Щодо недотримання вимог пункту 2.10 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки.

Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки встановлений Порядком видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2011 року № 103 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25 лютого .2013 № 66)

Згідно з пунктом 2.10 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки у схемі забудови земельної ділянки визначається місце розташування запланованих об'єктів будівництва, червоні лінії, лінії регулювання забудови, під'їзди до будівель і споруд, відстань від об'єкта будівництва до вулиць (доріг), мінімальні відстані від об'єкта будівництва до меж земельної ділянки, а також будівель і споруд, розташованих на суміжних земельних ділянках, місця підключення до інженерних мереж (за наявності).

Відповідно до частини шостої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» лінії регулювання забудови - визначені в містобудівній документації межі розташування будинків і споруд відносно червоних ліній, меж окремих земельних ділянок, природних меж та інших територій.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» червоні лінії - визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.

Відповідно до частини третьої статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» червоні лінії та лінії регулювання забудови визначає Детальний план території.

Судом встановлено, що на підставі наказу Одеської міської ради від 25 березня 2015 року № 6489-VI з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон, яким у тому числі встановлюється функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації, наразі розробляється схема зонування території міста (зонінг).

Таким чином, висновки Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Солов'я Д.А. щодо недотримання пункту 2.10 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки внаслідок незазначення червоних ліній, ліній регулювання забудови є безпідставними й необґрунтованими, оскільки такі лінії, станом на дату складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, не закоординовані і не можуть бути нанесені до розробки та затвердження у встановленому Законом порядку ДПТ й є не встановленими.

Щодо висновків про неналежну реєстрацію прав власності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Згідно з відомостями Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, земельна ділянка АДРЕСА_1, реєстраційний номер нерухомого майна: НОМЕР_3, кадастровий номер: НОМЕР_2, площею 0,0355 га, знаходиться у приватній спільній частковій власності ОСОБА_1 (розмір частки 146/355) й ОСОБА_4 (розмір частки 209/355).

Таким чином, право спільної часткової власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано в установленому законодавством України порядку за ОСОБА_1

З огляду на вказане, висновки Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Солов'я Д.А. щодо того, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 01 квітня 2016 року, зареєстрований у реєстрі за № 512, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1 не зареєстрований у порядку державної реєстрації є також безпідставними й необґрунтованими..

Щодо невстановлення судом порушення прав третіх осіб й здійснення забудови у порушення зазначених відомостей будівельного паспорту дачного будинку.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Відповідно до частини першої статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Україною 11 вересня 1997 кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, співвласники земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_2, на якій ведеться будівництво, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 скористались своїм диспозитивним правом та склали план розподілу даної земельної ділянки. Останніми самостійно прийнято рішення забудувати свою частину даної земельної ділянки, у суду відсутні відомості про будь-які заборони на проведення будівних робіт від іншого співвласника.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не здійснювалось формування нових земельних ділянок, то твердження Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Солов'я Д.А. щодо порушення порядку формування та реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 є також безпідставним, необґрунтованими та таким, що не ґрунтується на правилах діючого законодавства.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку будівельний паспорт забудови земельної ділянки визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель, споруд, гаражів, елементів інженерного захисту, благоустрою та озеленення на земельній ділянці.

Як слідує з додатку В «Правил підрахунку площі квартири у житловому будинку і гуртожитку, площі житлового будинку, площі приміщень, площі забудови, будівельного об'єму, поверховості житлового будинку та переліку обов'язкових техніко-економічних показників» ДБН В.2.201502995 «Житлові будинки. Основні положення» площа горищ і технічних поверхів та підвалів до площі будинку не включається; при визначенні поверховості надземної частини будинку до кількості поверхів включають усі надземні поверхи (включаючи мансардний), у тому числі технічний і цокольний, якщо верх його перекриття знаходиться вище середньої планувальної позначки землі не менше ніж на 2 метри.

Таким чином, площа підвалу не враховується при розрахунку площі житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів. ОСОБА_1 при будівництві індивідуального дачного будинку не були перевищенні параметри, передбачені вказаною проектною документацією.

З огляду на вказане, твердження головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Солов'я Д.А. про те, що будівництво проводиться з відхиленням від затвердженої проектної документації є необґрунтованими, оскільки параметри об'єкту, будівництво якого здійснює ОСОБА_1, відповідають відомостям будівельного паспорту дачного будинку.

Щодо правомірності притягнення позивача до відповідальності за порушення правил, встановлених частиною сьомою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що постановою № 541 головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Соловя Дмитра Анатолійовича по справі про адміністративне правопорушення від 29 липня 2016 року позивача притягнуто до відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 96 КпАП України, та накладено штраф у розмірі 8 500,0 гривень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 затверджено Перелік об'єктів, будівництво яких здійснюється після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, до якого входять:

1. Індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) площею до 300 кв. метрів.

2. Господарські будівлі і споруди, зокрема гаражі, які розташовані на присадибних, дачних і садових земельних ділянках.

З огляду на вказане, у ОСОБА_1 існував обов'язок подати повідомлення про початок виконання будівельних робіт з будівництва індивідуального дачного будинку та, як наслідок, 18 квітня 2016 року ОСОБА_1 направлено повідомлення про початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1, до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

При цьому, частиною сьомою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів II категорії складності.

Таким чином, зважаючи на правило, встановлене в ч. 7 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом констатується, що ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності, передбаченою частиною сьомою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки у позивачки відсутній встановлений чинним законодавством України обов'язок реєструвати декларацію про початок виконання будівельних робіт при будівництві індивідуального дачного будинку в граничних межах, передбачених Переліком об'єктів, будівництво яких здійснюється після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 12 Постанови № 553 посадові особи Інспекції під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством, зокрема, дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами господарювання та фізичними особами, ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством, за письмовим зверненням суб'єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до вимог статті 293 Кодексу України про адміністративну відповідальність і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частини четвертої статті 129 Конституції змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

При цьому, суд має виходити з того, що тягар доведення протилежного у справах адміністративної юрисдикції, за загальним правилом, покладається на відповідача, яким за результатами судового розгляду безпідставність вимог позивачки належним чином доведена не була.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може скасувати постанову і закрити провадження.

Керуючись ст.ст. 96, 268, 280, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 11, 69, 71, 86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, СУД -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, за участі третьої особи - головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Соловя Дмитра Андрійовича - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Соловя Дмитра Анатолійовича № 541 від 29.07.2016 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 відповідно до ч. 7 ст. 96 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 8 500,0 гривень та закрити провадження по цій справі.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

02.06.2017