Справа № 2-а-3016/08/2170
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2012-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2012 р.Справа № 2-а-3016/08/2170

Категорія:8.2.1Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2010 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю"Петропласт" до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Херсонській області

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень та акту ,

В С Т А Н О В И В:

09 липня 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Петропласт»звернулось з адміністративним позовом до Каховської обєднаної державної податкової інспекції та після уточнення позовних вимог ,просило визнати нечинними податкові повідомлення-рішення від 03.07.2008р. №/0 та від 04.07.2008 р. №/0, а також акт позапланової перевірки від 01.07.2008 р. №383/23-6/31947354 в частині віднесення до суми амортизаційних відрахувань 1020247 грн. 00 коп. придбаних основних фондів згідно договору комісії та в частині включення до складу валових витрат ,повязаних з операціями оренди обладнання , яки призвели до завищення суми збитків у сумі 364428 грн. 95 коп.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2010 року позов був задоволений частково: визнано нечинним податкове повідомлення - рішення Каховської об'єднананої державної податкової інспекції від 03.07.2008 р. за №/0, визнано нечинним податкове повідомлення - рішення Каховської об'єднананої державної податкової інспекції від 04.07.2008 р. за № /0 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування товариству з обмеженою відповідальністю "Петропласт" з податку на додану вартість в розмірі 1025578 грн. 00 коп., визнано нечинним висновок Каховської об'єднананої державної податкової інспекції за актом позапланової перевірки від 23.06.2008 р. №380/23-2/31947354 щодо неправомірного включення до складу валових витрат вартості орендної плати на користь ТОВ "Технопласт" у сумі 364428 грн. 95 коп. та висновок Каховської об'єднананої державної податкової інспекції за актом позапланової перевірки від 01.07.2008 р. №383/23-6/31947354 щодо неправомірного нарахування амортизації у сумі 1020247 грн. 00 коп. на обладнання придбане у ТОВ "Агрегом".В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою начальник Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Херсонській області подав апеляційну скаргу, у якої вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі ,в межах повноважень та у спосіб ,що передбачені Конституцією й законами України

Судом першої інстанції встановлено, що з 03.06.2008 року по 23.06.2008 року на підставі направлення від 03.06.2008р № 632, від 13.06.2008 № 637 виданого Каховською ОДНІ, головним державним податковим ревізором-інспектором відділу податкового контролю юридичних осіб інспектором податкової служби І рангу ОСОБА_5, головним державним податковим ревізором-інспектором відділу податкового контролю юридичних осіб інспектором податкової служби І рангу ОСОБА_6, старшим державним податковим ревізором-інспектором відділу податкового контролю юридичних осіб інспектором податкової служби II рангу ОСОБА_7, старшим державним податковим ревізором - інспектором відділу оподаткування фізичних осіб інспектором податкової служби II рангу ОСОБА_8, головним державним податковим інспектором відділу погашення прострочених податкових зобов'язань інспектором податкової служби І рангу ОСОБА_9 відповідно до плану-графіка проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання проведена планова виїзна документальна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Петропласт" (далі ТОВ "Петропласт") вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2006р по 31.03.2008 р.

За наслідками перевірки складено акт від 01.07.2008 р. №383/23-6/31947354 , згідно з яким перевіркою встановлені порушення:

- п.5.1.ст.5 , пп.5.5.1 п.5.5 ст.5, пп.8.1.2п.8.1ст.8 . Закону України від 28.12.1994р.№334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств»(із змінами та доповненнями), в результаті чого завищено оподатковуваний прибуток І квартал 2007 на 174384 грн.; І півріччя 2007 на 110367 грн.

- пп.7.4.3, пп.,7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997 року №У468/97-ВР «Про податок на додану вартість» (із змінами та доповненнями) , що призвело до завищення податкового кредиту на суму ПДВ у розмірі 72887,00 грн. віднесення її до від'ємного значення та неправомірного заявлення даної суми до бюджетного відшкодування.

пп..4.5.1 п.4.5 ст.4 Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість»(із змінами та доповненнями), що призвело до завищення податкового кредиту на суму ПДВ у розмірі 1690,00 грн. віднесення її до від'ємного значення та неправомірного заявлення даної суми до бюджетного відшкодування.

п.4.7.ст.4 Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість»(із змінами та доповненнями) , що призвело до неправомірного заявлення суми бюджетного відшкодування, за березень 2008 року у розмірі 1008666,67 грн.

- п.4 «Порядку встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища та стягнення цього збору», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 року №303 (зі змінами та доповненнями) п.3.1 Інструкції иПро порядок обчислення та сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища" (із змінами та доповненнями) затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України, Державної податкової адміністрації України від 19.07.99р. №162/379 в результаті чого встановлено занижено податкове зобов'язана зі збору за забруднення навколишнього природного середовища за перевіряємий період період в сумі 224,25 грн, а саме по періодах - II квартал 2007 року - 224,25 грн;

- п.2., п.3 Положення Національного банку України "Про порядок веденшги(асрвих операцій у національній валюті України" затвердженого постановою Правління Нацбанку України віді5.12.2004 року № 637 (із змінами та доповненнями) підприємством відшкодовані витрати на відрядження працівникам без підтверджуючих документів у сумі 326грн..

- п.п. «е»пп. 4,2,9 п. 4.2 ст, 4, пп.3.1.1 п. 3.1 ст.3, пп.. 4.2.1 п. 4.2 та пп.4.3.25 п. 4.3 ст. 4, п. 3.4 ст, 3, п.п. 9.10.1 п. 9.10 ст.9, пп. 4.2.15 п. 4,2 ст. 4 Закону України №889 - IV від 22,05.2003року "Про податок з доходів фізичних осіб" із змінами та доповненнями, занижено податок з доходів фізичних осіб на суму 542,08 грн.

На підставі акту від 01.07.2008 р. №383/23-6/31947354 за порушення - п.п.4.5.1 п.4.5,п.4.7. ст..4, пп.7.4.3, пп.,7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997 року №У468/97-ВР «Про податок на додану вартість» Каховською ОДПІ було прийняте податкове повідомлення-рішення від 04.07.2008 р. № /0 про зменшення податкового кредиту на суму ПДВ у розмірі суми 1020247 грн. 00 коп.

Згідно п.п.4.5.1. п.4.5 ст. 4 Закону України, від 03.04.1997, № 168/97-ВР якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню. Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок відкоригованого значення податку; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за наслідками такого податкового періоду у разі, якщо він є зареєстрованим як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів (послуг).

Згідно п.4.7 ст. 4 Закону України, від 03.04.1997, № 168/97-ВР у випадках коли платник податку здійснює підприємницьку діяльність з поставки вживаних товарів (комісійну торгівлю), що придбані в осіб, не зареєстрованих платниками податку, базою оподаткування є комісійна винагорода такого платника податку. Правила комісійної торгівлі та визначення комісійної винагороди встановлюються Кабінетом Міністрів України. У випадках коли платник податку здійснює діяльність з поставки товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (далі - комісіонера) здійснювати поставку товарів від імені та за дорученням іншої особи (далі - комітента) без передання права власності на такі товари, базою оподаткування є продажна вартість цих товарів, визначена у порядку, встановленому цим Законом. Датою збільшення податкових зобов'язань комісіонера є дата, визначена за правилами, встановленими пунктом 7.3 цього Закону, а датою збільшення суми податкового кредиту комісіонера є дата перерахування коштів на користь комітента або поставки останньому інших видів компенсації вартості зазначених товарів. При цьому датою збільшення податкових зобов'язань комітента є дата отримання коштів або інших видів компенсації вартості товарів від комісіонера.

У разі коли платник податку (далі - повірений) здійснює діяльність з придбання товарів (робіт, послуг) за дорученням та за рахунок іншої особи (далі - довіритель), датою збільшення податкового кредиту такого повіреного є дата перерахування коштів (поставка в управління цінних паперів, інших документів, що засвідчують відносини боргу) на користь продавця таких товарів (робіт, послуг) або поставка інших видів компенсацій вартості таких товарів (робіт, послуг), а датою збільшення податкових зобов'язань є дата передання таких товарів (результатів робіт, послуг) довірителю. При цьому довіритель не збільшує податковий кредит на суму коштів (вартість цінних паперів, інших документів, що засвідчують відносини боргу), перерахованих (переданих) повіреному, але має право на збільшення податкового кредиту у податковий період отримання товарів (робіт, послуг), придбаних повіреним за його дорученням.

Зазначене правило не поширюється на операції з експортування вживаних товарів за межі митної території України або з імпортування вживаних товарів на митну територію України в межах зазначених договорів, оподаткування яких регулюється відповідними нормами цього Закону.

Згідно п.7.4.3. п. ст. 7.4 ст.7 Закону України, від 03.04.1997, № 168/97-ВР у разі коли товари (роботи, послуги), виготовлені та/або придбані, частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково ні, до суми податкового кредиту включається та частка сплаченого (нарахованого) податку при їх виготовленні або придбанні, яка відповідає частці використання таких товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях звітного періоду.

Згідно п.7.4.4. п. ст. 7.4 ст.7 Закону України, від 03.04.1997, № 168/97-ВР якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

З 09.06.2008 року по 13.06.2008 року на підставі направлення від 09.06.2008р № 634, виданого Каховською ОДНІ, старшим державним податковим ревізором-інспектором відділу податкового контролю юридичних осіб інспектором податкової служби ОСОБА_7, проведена позапланова виїзна документальна перевірка фінансово-господарської діяльності ТОВ "Петропласт" з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2008 року у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів .

За наслідками перевірки складено акт від 23.06.2008 р. №380/23-6/31947354 , згідно з яким перевіркою встановлені порушення: пп..7.4.3. п.п7.4.4. п.7.4. ст..7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до завищення податкового кредиту на суму ПДВ у розмірі 55976,0 грн. віднесення її до відємного значення та неправомірного заявлення даної суми до бюджетного відшкодування.

На підставі акту від 23.06.2008 р. №380/23-6/31947354 за вищевказане порушення Каховською ОДНІ було прийняте податкове повідомлення-рішення від 03.07.2008р. №/0 про зменшення податкового кредиту на суму ПДВ у розмірі 55976,0 грн.

Відповідно до акту від 1.07.2008 року у ході перевірки було встановлено, що відповідно до договору оренди від 01.04.2006р. № 01/04/06-У, позивач орендував у ТОВ «Технопласт»обладнання для виробництва ПВХ труб, ПВХ композицій, фасованих виробів( кут, трійник, кришка) терміном на два роки,яке не використовувалось (частково) використовувалось у господарській діяльності підприємства , у розмірі 364428,95 грн. .

Згідно з умовами договору оренди, орендна плата за обладнання складала: квітень-вересень2006р. - 2700 грн. за місяць; жовтень 2006р.- серпень 2007р.- 31120,0грн. за місяць; вересень - 2007р.- березень 2008р.- 41300,0 грн. На протязі всього строку оренди обладнання для виготовлення виробів використовувалось не регулярно, або випуск товарів провадився у незначних розмірах. Вартість орендної плати підтверджена належним чином складеними податковими накладними.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи від 21 серпня 2009 року документально й законодавчо піддтверджується, що Товариством «Петропласт» правомірно нараховані амортизаційні вирахування в сумі 1013012,90грн. і також правомірно заявлено на бюджетне відшкодування податкового кредиту на додану вартість по оренді обладнання, придбанню основних фондів і матеріальних цінностей на суму 1027268,0грн. , а висновки акту перевірки Каховської ОДШ від 01.07.3008 року №383/23-6/31947354 віднеосно неправомірного завищення валових витрат по оренді обладнання на суму 364428,95грн. і неправомірного віднесення в податковий кредит по оренді обладнання в сумі 72887,0грн. документально й законодавчо не підтверджуються.

Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств»не регламентується віднесення до валових витрат вартість оренди обладнання пропорційно його використанню в господарській діяльності орендаря виходячи з розрахунку питомої ваги виробленої на орендованому обладнані продукції до загального валу виготовленої й реалізованої продукції по підприємству.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

За п.1.32. ст.1. Закону №334/94-ВР господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Якщо у подальшому такі товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів, то з метою оподаткування такі товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає початок такого використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження).

Згідно п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 названого Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції , що у перевіряємий період з 01.07.2006р. по 31.12.2007р. орендоване обладнання (устаткування) використовувалось позивачем у виробничій господарській діяльності, що відповідає вимогам п.5.1. і п.5.2. ст.5 та пп 7.9.6 п.7.9. ст..7 Закону України №334/94 ВР , а право на податковий кредит у платника ПДВ виникає незалежно від того, чи почали використовуватись такі товари (роботи, послуги) і основні фонди в оподатковуваних операціях протягом цього звітного податкового періоду , у звязку з чим не підтверджено наявність порушення податкового законодавства щодо завищення валових витрат позивача на 364428,95 грн. у результаті безпідставного включення до складу валових витрат вартості оренди устаткування у ТОВ «Технопласт» ,так як віднесення сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість до податкового кредиту підтверджено наявністю належним чином складених податкових накладних, які підтверджують сплату(нарахування) цього ПДВ постачальнику, та використанням придбаних за цими податковими накладними товарів (робіт, послуг) у оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податків

Відповідно до акту від 1.07.2008 року у ході перевірки було встановлено, що позивач уклав договір комісії з ТОВ «Промпрогрес-Д»за №01/05/07 від 07.05.2007р.. За цим договором позивач (комісіонер) зобовязується за дорученням ТОВ «Промпрогрес-Д»(комітент) здійснити в інтересах комітента від свого імені купівлю ПВХ смоли первинної форми у порошковому вигляді. Відповідно до платіжних доручень №3392 від 22.05.2007р., №3401 від 23.05.2007р., №3412 від 24.05.2007р., №2454 від 25.05.2007р. комітент перерахував у якості передплати комісіонеру кошти на купівлю ПВХ смоли у розмірі 8294608,0 грн., у тому числі ПДВ 1382434,67 грн.

За даними відповідача отримані по договору комісії кошти позивачем використані для оплати кредиторської заборгованості перед постачальниками: ТОВ «Технопласт»(компоненти ПВХ), та ТОВ «Агрегом»- (обладнання). На оплату ТОВ «Агрегом» вартості обладнання було використано 6052000,0 грн. коштів комітента по договору комісії від 07.05.2007р. податок на додану вартість у складі яких склав 1008666,67 грн.

За укладеним договором поставки від 11.02.2008р. №01/02/08 позивач реалізував ТОВ «Промпрогрес-Д»товарів на суму 1531195,2 грн., розрахунки за поставлений товар проведені шляхом зарахування однорідних вимог.

Під час перевірки відповідачем факт виконання договору комісії за №01/05/07 від 07.05.2007р не підтверджено.

У лютому 2008р. право вимоги залишку боргу позивача по договору від 07.05.2007р за №01/05/07 перед ТОВ «Промпрогрес-Д»було переуступлено фізичним особам ПП ОСОБА_10, ПП ОСОБА_11, ПП ОСОБА_12

За висноком акту оплата вартості придбаного обладнання відбулась коштами ТОВ «Промпрогрес-Д», використовувалось позивачем у господарській діяльності, нарахована амортизація відносилась до валових витрат, а сплачений при цьому податок на додану вартість віднесений до податкового кредиту і використаний позивачем при складені розрахунку належної йому суми бюджетного відшкодування, у звязку з чим позивачем при визначені суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню, до частки сплачених сум ПДВ у попередніх податкових періодах постачальникам товарів (робіт, послуг), віднесено оплату вартості придбаних ТМЦ та обладнання коштами комітента, які отримані по договору комісії від ТОВ «Промпрогрес-Д», у порушення вимог п.4.7. ст..4 Закону України «про податок на додану вартість»від 03.04.1997р. №168/97-ВР та ст..1018 Цивільного кодексу України та неправомірно заявлено у березні 2008р. суму ПДВ до бюджетного відшкодування у розмірі 1008666,67 грн.

Судом 1-ої інстанції встановлено, що встановлено позивачем у травні 2007р. при наймі вчинено дві господарські операції: отримання передплати у сумі 8294608,0 грн. по договору комісії на придбання ПВХ смоли та отримання і оплату вартості придбаних основних фондів( обладнання).

Відповідно до Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої Правлінням національного банку України №135 від 21.04.2001р. власник рахунку в банку-особа, що відкриває рахунок у банку й має право розпоряджатись коштами на ньому; - дата валютування, зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки, дата, починаючи з якої гроші, переведені платником одержувачеві, переходять у власність одержувача.

Відповідно до ст.8 Закону України №334/94-ВР, амортизації підлягають витрати платника податку на придбання основних фондів та нематеріальних активів для власного виробничого використання, включаючи витрати на придбання племінної худоби та придбання, закладення і вирощування багаторічних насаджень до початку плодоношення.

Під терміном "амортизація" основних фондів і нематеріальних активів слід розуміти поступове віднесення витрат на їх придбання, виготовлення або поліпшення, на зменшення скоригованого прибутку платника податку у межах норм амортизаційних відрахувань, установлених цією статтею.

За ст.11 Закону України №334/94 ВР, датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Відповідно до пп.7.7.1. п.7.7. ст..7 Закону України №168/97-ВР, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

За пп.7.7.2. п.7.7 . ст..7. Закону України №168/97-ВР, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг);

Законом України №168/97-ВР, для визначення розміру бюджетного відшкодування з податку на додану вартість не регламентується джерело надходження коштів, та спосіб фактичної оплати податку отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг).

Згідно ст.1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції , що операції по договору комісії 07.05.2007р. №01/05/07 з ТОВ «Промпрогрес-Д» та операції з придбання обладнання у ТОВ «Агрегом»не повязані між собою і є дві зовсім різні між собою господарські операції, а відповідно до Закону України №334/94-ВР в податковому обліку амортизуються безпосередньо видатки на придбання основних фондів і цей Закон не регламентує умови щодо джерел надходження коштів на придбання цих основних фондів, а гроші, які надійшли на розрахунковий рахунок позивача, у тому числі і від ТОВ «Промпргрес-Д», стали власністю позивача у момент зарахування цих коштів на його розрахунковий рахунок., оскільки він мав право вільного розпорядження цими коштами, а придбане позивачем обладнання у ТОВ «Агрегом»є власністю позивача і тому перераховані ним кошти на оплату вартості обладнання є витратами позивача на придбання основних фондів і ці витрати підлягають амортизації у порядку, встановленому ст.8 та ст. 9 Закону України №334/94-ВР, позивач за придбані основні фонди у ТОВ «Агрегом»розрахунки провів у повному розмірі та мав право, у відповідності із ст.7 Закону України №168/97-ВР, включати сплачений при цьому ПДВ до податкового кредиту та до розрахунку бюджетного відшкодування з ПДВ.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції , що вимоги ТОВ "Петропласт" підлягають частковому задоволенню, а саме, скасуванню підлягають: висновки відповідача за актом позапланової перевірки позивача від 23.06.2008р. № 380/23-2/31947354 та акту виїзної планової перевірки позивача від 01.07.2008р. № 383/23-6/31947354, щодо неправомірного включення до складу валових витрат вартості орендної плати на користь ТОВ «Технопласт»у сумі 364428,95 грн. та висновку про неправомірне нарахування амортизації у сумі 1020247,0 грн. на обладнання придбане у ТОВ «Агрегом»; податкове повідомлення рішення від 03.07.2008р. №/0, яким позивачу зменшено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість на 55946,0 грн.; податкове повідомлення - рішення від 04.07.2008 р. за № /0 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування товариству з обмеженою відповідальністю "Петропласт" з податку на додану вартість в розмірі 1025578 грн. 00 коп.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає ,що суд 1-ої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог, так як у позивача були усі передбачені ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»підстави для включення витрат по договорах до податкового кредиту, а висновки актів перевірки щодо порушень та застосування до позивача штрафних фінансових санкцій у цій частині є неправомірними.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті постанови правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин і норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що не має підстав для зміни чи скасування постанови суду , апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.196, п.1 ч.1. ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 210, ст.211, ст. 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя пис/

Судді: /