Справа № 2а-1460/12/1070
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 року № 2а-1460/12/1070

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Сіренко Ю.П., за участю представника позивача та представника відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Валса"

до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби ,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАЛСА" з позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення від 12.01.2012 № 31/.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20.07.2012 р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2012 р., позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.01.2012 р. № 31/.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, касаційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби було задоволено частково, постанову Київського окружного адміністративного суду від 20.07.2012 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2012 р. скасовано та направлено до першої інстанції на новий судовий розгляд.

Крім цього, колегія суддів Вищого адміністративного суду звернуло увагу на те, що вказані висновки судів попередніх інстанцій не можна вважати такими, що зроблені на підставі повно та всебічно досліджених встановлених фактичних обставин справи, тому касаційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби було задоволено частково, постанову Київського окружного адміністративного суду від 20.07.2012 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2012 р. скасовано. Справу направлено на новий судовий розгляд.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.07.2016 р. прийнято до провадження адміністративну справу та призначено до судового розгляду.

За клопотанням Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби щодо виклику свідка у судове засідання, судом було винесено ухвалу про примусовий привід свідка, а саме ОСОБА_1 (керівник ТОВ "Хімічні технології" ). Листом Національної поліції України ГУ Національної поліції у м. Києві Дарницького управління поліції від 30.05.2017 №7696/125/48/02-2017, повідомлено про неможливість приводу свідка в судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про відсутність порушень ним вимог податкового законодавства, а саме пункту 3.1 статті 3, підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4, підпункту 7.6.1 пункту 7.6 статті 7, пункту 10.1 статті 10 Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств", статті 134, підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, пункту 137.10 статі 137, статті 151, пункту 158.3 статті 158 Податкового кодексу України та вважає прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення протиправним, оскільки при його прийнятті податковим органом невірно встановлено факти та застосовано норми податкового законодавства.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просили суд позов задовольнити.

Відповідач заперечував проти позову, надав суду письмові заперечення та просив суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначив, що позивачем включено до складу валових витрат витрати на придбання простих векселів, які емітовані ТОВ "Хімічні Технології". Як стверджує відповідач, вказане підприємство створене громадянином ОСОБА_1 з метою прикриття незаконної діяльності з мінімізації податкових зобов'язань діючих підприємств, а тому правочини, укладені даним підприємством у період, коли ОСОБА_1 значився директором та засновником, порушують публічний порядок та є нікчемними. Таким чином, на думку відповідача, позивачем безпідставно сформовано валові витрати за результатами придбання векселів, емітованих вказаних підприємством, а спірне податкове повідомлення-рішення прийнято податковим органом з урахуванням вимог чинного податкового законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції здійснено виїзну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛСА" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні операцій з векселями, емітентом яких є Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімічні Технології"(), операції з цінними паперами по договорах купівлі-продажу, в яких стороною виступало ТОВ "Хімічні технології" за період з 01.07.2008 по 30.06.2011, за результатами якої складено Акт від 17.10.2011 № 5270/23-2/32944951/213 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні операції з векселями, емітентом яких є ТОВ "Хімічні технології"() операції з цінними паперами по договорах купівлі-продажу, в яких стороною виступало ТОВ "Хімічні технології" за період з 01.07.2008 року по 30.06.2011 року та з питань правових взаємовідносин з ВАТ "Стаханівський вагонобудівний завод" () за період з 01.10.2007 по 30.06.2011" (далі - Акт перевірки).

Під час перевірки перевіряючими встановлено, що у перевіряємий період позивач проводив операції за векселями емітентом яких було ТОВ "Хімічні Технології".

Так, відповідно до Акта перевірки, податковим органом виявлено наступні господарські операції ТОВ "Валса" з векселями, емітованими ТОВ "Хімічні Технології", ТОВ Газотурбінні Технології", ТОВ "Хімреактив" і ТОВ "ММК":

- договір купівлі-продажу векселів від 29.03.2011 №Б-11-105/1 ТОВ "Валса" придбало вексель АА №1833970 у ТОВ "Агрібізнес" на суму 44980100,00 грн.;

- договір купівлі-продажу векселів від 23.06.2011 № Б-11-175/1 ТОВ "Валса" продано вексель АА № 1833970 ТОВ "Нові промислові технології" на суму 44980100,00 грн.;

- договір купівлі-продажу векселів від 29.03.2011 та додаток №1 від 29.03.2011 № Б-11-100/1 ТОВ "Валса" придбало вексель АА №1080390 у ТОВ "Агрібізнес" на суму 63398600,00 грн.;

- договір купівлі-продажу векселів від 10.05.2011 № Б-11-118/1 ТОВ "Валса" продало векселі АА № 1080390 та АА № 2109986 ЗАТ "Білоцерківська ТЕЦ" на суму 18754100,00 грн.;

- договір купівлі-продажу від 15.03.2011 № Б-11-93/1 та додаток №1 від 15.03.2011 ТОВ "Валса" продало вексель № 8 ТОВ "Хімічні Технології" на суму 19997100,00 грн.;

- договір купівлі-продажу векселів від 29.03.2011 №Б-11-103/1 ТОВ "Валса" придбало векселі АА № 1077382, АА № 1077383, АА № 1077388 та АА № 1830759 у ЗАТ "Росава" на суму 246645500,00 грн.;

- договір від 29.03.2011 № Б-11-104/1 та додаток № 1 ТОВ "Валса" продало вексель АА №1830759 ТОВ "Хімічні Технології" на суму 74156600,00 грн.;

Як вбачається з Акта перевірки, під час її проведення перевіряючими встановлено, що в провадженні СВ ПМ ДПІ у Шевченківському районі місті Києва знаходиться кримінальна справа №80-264 від 09.08.2011, яка порушена відносно Голови правління ЗАТ "Укренергозбут "(Код ) ОСОБА_3 за ознаками складу злочину передбаченого частиною третьою, статті 212 Кримінального кодексу України, а також за фактом фіктивного підприємництва ТОВ "Хімічні технології"за ознаками складу злочину, передбаченого частиною другою, статті 205 Кримінального кодексу України.

Згідно даних кримінальної справи під час досудового слідства встановлено що ОСОБА_1 за попередньою змовою з невстановленим слідством особами у лютому 2003 року створив на території м. Києва ТОВ "Хімічні Технології" з метою прикриття незаконної діяльності. Підприємство включено невстановленими слідством особами до злочинної схеми з мінімізації податкових зобов'язань ЗАТ "Укренергозбут" та діючих підприємств від здійснення операцій з купівлі-продажу цінних паперів (простих векселів).

У зв'язку з чим, посадові особи податкового органу дійшли висновку, що дії ОСОБА_1 (директора ТОВ "Хімічні технології") є фіктивним підприємництвом, тобто спрямовані на створення або придбання суб'єктів господарської діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності з ознаками підробки документів та використання завідомо підроблених документів. При цьому, ОСОБА_1, вчиняючи даний злочин з корисливих мотивів, діяв навмисно, протиправно, посягав на встановлений законодавством України порядок здійснення підприємницької діяльності, порядок державної реєстрації суб'єктів господарської діяльності, порядок оподаткування підприємств.

Враховуючи висновки у кримінальній справі, податковий орган дійшов висновку про те, що всі правочини, укладені між ТОВ "Валса" і ТОВ "Хімічні технології"в період, коли ОСОБА_1 був директором та засновником, порушують публічний порядок та відповідно до частини другої статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемними.

Судом було заслухано пояснення допитано у якості свідка головного державного податкового ревізора-інспектора Біушкіна С.І., яка вказала на нікчемність господарських операцій за участю ТОВ "Хімічні Технології" (від 19.04.2012).

На підставі Акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.11.2011 № 2213/, згідно з яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств у сумі 35468165,00 грн., з них 26097482,00 грн. - за основним платежем та 9370683,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Непогоджуючись із прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

Рішенням Державної податкової служби в Київській області від 10.01.2012 № 34/10/25017/357-12 скасовано податкове повідомлення рішення від 02.11.2011 № 2213/ в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 9370682,00 грн.

На підставі даного рішення Білоцерківською об'єднаною державною податковою інспекцією Київської області Державної податкової служби прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.01.2012 № 31/, згідно з яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств у сумі 26097483,00 грн., з них 26097482,00 грн. за основним платежем та 1,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а згідно із статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу статті 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

Сторонами договору (правочину) можуть бути відповідні учасники цивільних відносин - фізичні особи та юридичні особи (стаття 2 ЦК України).

У разі, якщо учасником правочину є юридична особа, в силу статті 92 Цивільного кодексу України, вона набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону, або шляхом представництва.

Згідно з частиною третьою статті 92 Цивільного кодексу України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. (частина друга статті 215 Цивільного Кодексу України).

Згідно з частиною третьою статті 215 Цивільного Кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як було зазначено судом, висновок податкового органу про нікчемність укладених між позивачем та ТОВ "Хімічні Технології" угод ґрунтується на поясненнях директора даного підприємства ОСОБА_1, які відображені у протоколі допиту від 11.08.2011 в кримінальній справі № 80-0264 щодо непричетності останнього до господарської діяльності контрагента позивача.

Під час розгляду справи було заслухано пояснення свідка директора ТОВ "Хімічні Технології" ОСОБА_1 (від 20.07.2012), який підтвердив, що дійсно виконує обов'язки директора даного підприємства, укладає та підписує договори і податкову звітність. При цьому, свідок у судовому засіданні підтвердив справжність його підпису на договорах купівлі-продажу векселів та актах прийому -передачі векселів.

Крім того, у ході розгляду справи судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.04.2012, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 15.06.2012, скасовано постанову старшого слідчого СВ ПМ ДПІ у Шевченківському районі м. Києва Зері К.Ф. від 11.08.2011 про порушення кримінальної справи за фактом фіктивного підприємництва ТОВ "Хімічні Технології".

Як вбачається із ухвали Апеляційного суду міста Києва від 15.06.2012, судами встановлено, що ТОВ "Хімічні Технології"було зареєстровано у 2003 році і створене з метою здійснення підприємницької діяльності та здійснювало таку підприємницьку діяльність. При цьому, у рішенні суду апеляційної інстанції зазначено, що на підставі перевірених в судовому засіданні матеріалів суд дійшов висновку про те, що будь-яких даних, які б містили посилання на ознаки фіктивності даного підприємства, в матеріалах справи немає. Також в матеріалах справи немає фактичних даних, які б вказували на незаконну діяльність чи інші дії з метою прикриття незаконної діяльності із використанням ТОВ "Хімічні Технології"та відсутні матеріали, які б ставили під сумнів факт підприємницької діяльності товариства.

Відповідно до частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Враховуючи викладене, висновок податкового органу про нікчемність правочинів, укладених між позивачем і ТОВ "Хімічні Технології"є безпідставним.

Відносно визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, суд зазначає наступне.

Правові основи, принци, механізм та порядок формування валового доходу і валових витрат визначені Законом України від 28.12.1994 № 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств" (надалі - Закон України від 28.12.1994 № 334/94-ВР).

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР платниками податку є з числа резидентів - суб'єкти господарської діяльності, бюджетні, громадські та інші підприємства, установи та організації, які здійснюють діяльність, спрямовану на отримання прибутку як на території України, так і за її межами.

Згідно з пунктом 2.1.2 статті 2 Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР платниками податку є з числа нерезидентів - фізичні чи юридичні особи, створені у будь-якій організаційно-правовій формі, які отримують доходи з джерелом їх походження з України, за винятком установ та організацій, що мають дипломатичний статус або імунітет згідно з міжнародними договорами України або законом.

Пунктом 3.1 статті 3 Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР визначено, що об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Відповідно до пункту 4.1 статті 4 Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Згідно з підпунктом 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств" валовий доход включає: доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді: сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи, крім випадків, визначених у частині четвертій статті 3 Закону України "Про списання вартості несплачених обсягів природного газу"; сум поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку (у тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із законодавством мають пільги з цього податку, включаючи право застосовувати ставку податку нижчу, ніж установлена пунктом 7.2 статті 7 або статтею 10 цього Закону. У разі коли у майбутніх податкових періодах платник податку повертає таку поворотну фінансову допомогу (її частину) особі, яка її надала, такий платник податку збільшує суму валових витрат на суму такої поворотної фінансової допомоги (її частини) за наслідками податкового періоду, в якому відбулося таке повернення. При цьому валові доходи такого платника податку не збільшуються на суму умовно нарахованих процентів, а податкові зобов'язання особи, що надала поворотну фінансову допомогу, не змінюються як при її видачі, так і при її зворотному отриманні. Як виняток з правила, визначеного цим абзацом, операції з отримання (надання) фінансової допомоги між платником податку та його філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, розташованими на території України, не призводять до зміни їх валових витрат або валових доходів.

Відповідно до підпункту 7.6.4 пункту 7.6 статті 7 Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств" Під терміном "доходи" слід розуміти суму коштів або вартість майна, отриману (нараховану) платником податку від продажу, обміну або інших способів відчуження цінних паперів та деривативів, збільшену на вартість будь-яких матеріальних цінностей чи нематеріальних активів, які передаються платнику податку в зв'язку з таким продажем, обміном або відчуженням.

Відповідно пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

До складу доходів включається також сума будь-якої заборгованості платника податку, яка погашається у зв'язку з таким продажем, обміном або відчуженням.

Відповідно до пункту 137.10 статті 137 Податкового кодексу України суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.

Згідно зі статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції.

В матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії договорів купівлі-продажу векселів, які були емітовані ТОВ "Хімічні Технології"і придбані позивачем та у подальшому, передані іншим контрагентам.

Як вбачається із договорів купівлі-продажу векселів, укладених між позивачем і ТОВ "Хімічні Технології", ТОВ "Нові промислові технології", ЗАТ "Білоцерківська ТЕЦ" у них зазначено порядок розрахунків, згідно з яким вказані контрагенти позивача зобов'язані сплатити договірну вартість векселів не пізніше встановлених строків.

Таким чином, позивач укладаючи договори із вказаними контрагентами фактично продавав векселі, це у свою чергу, свідчить про те, що дані правочини були оплатними, а отже висновок податкового органу про надання позивачу безповоротної фінансової допомоги, є необґрунтованим.

Крім того, під час судового розгляду позивачем спростовані висновки податкового органу, викладені в акті перевірки відносно фіктивності ТОВ "Хімічні Технології", оскільки вони ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_1

Відносно тверджень позивача про невідповідність векселів вимогам чинного законодавства у зв'язку з відсутністю на них підпису бухгалтера ТОВ "Хімічні Технології", суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 75 Уніфікованого Закону України "Про переказний та простий векселі"простий вексель містить: назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей; зазначення строку платежу; зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж; зазначення дати і місця складання простого векселя; підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Згідно статті 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні" вексель підписується: від імені юридичних осіб - власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. У разі якщо вексель підписується уповноваженою особою, до тексту векселя включається посилання на внутрішній документ юридичної особи, відповідно до якого уповноважена особа має право підписувати вексель. Підписи скріплюються печаткою.

У судовому засіданні директор ТОВ "Хімічні Технології" ОСОБА_1 пояснив, що на підприємстві не передбачено посади бухгалтера, а ОСОБА_6, працював за сумісництвом.

Також судом було заслухано пояснення свідка ОСОБА_6 (від 14.06.2012), який пояснив, що працює на ТОВ "Сити Експрес", який на підтвердження даної обставини надав суду трудову книжку в оригіналі для огляду.

У свою чергу, свідок зазначив, що на посаді бухгалтера у ТОВ "Хімічні Технології" працює за сумісництвом.

Таким чином, оскільки у контрагента позивача була відсутня посада бухгалтера, підписи на векселях директора підприємства здійснені правомірно.

Крім цього, визнаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним суд виходить з наступного. Позапланова виїзна перевірка податковими органами ряду юридичних осіб здійснювалась на підставі постанови старшого слідчого СВ ПМ ДПІ у Шевченківському районі м. Києва Зеря К. Ф. від 11.08.2011 р. у рамках слідства по кримінальній справі №80-0264, порушеній за фактом фіктивного підприємництва ТОВ «Хімічні технології» за ознаками складу злочину, передбаченого частиною другою ст. 205 Кримінального кодексу України.

За результатами позапланової перевірки податкових органів з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правомірності формування витрат та доходів від операцій з векселями, емітентом яких є ТОВ «Хімічні технології» та операцій з цінними паперами по договорах купівлі-продажу в яких стороною виступало ТОВ «Хімічні технології» за період з 01.07.2008 р. по 30.06.2011 р. та на підставі акту перевірки були винесені податкові повідомлення-рішення, які надалі оскаржені в судовому порядку (ухвали 1,2,3,4).

У подібних правовідносинах ВАСУ підтримав скасування податкових повідомлень-рішень з наступних міркувань.

Згідно підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, зокрема, у разі отримання постанови слідчого, внесеної ним відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у його провадженні.

У відповідності до п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Тому матеріали перевірки та висновки органу державної податкової служби не можуть бути досліджені в порядку адміністративного судочинства до набрання законної сили рішенням, прийнятим в порядку кримінально-процесуального судочинства.

Докази набрання законної сили відповідним рішенням суду в кримінальній справі відсутні. Крім того, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.04.2012 р. та ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15.06.2012 р. скасовано постанову старшого слідчого СВ ПМ ДПІ у Шевченківському районі м. Києва Зеря К. Ф. від 11.08.2011 р. про порушення кримінальної справи за фактом фіктивного підприємництва. Як вбачається із договорів купівлі-продажу векселів, укладених між позивачем і ТОВ «Хімічні Технології», ТОВ «Нові промислові технології», ЗАТ «Білоцерківська ТЕЦ» вони містять порядок розрахунків, згідно з яким вказані контрагенти позивача зобов'язані сплатити договірну вартість векселів не пізніше встановлених строків.

Таким чином, позивач укладаючи договори із вказаними контрагентами фактично продавав векселі, це у свою чергу, свідчить про те, що дані правочини були оплатними, а отже висновок податкового органу про надання позивачу безповоротної фінансової допомоги, є необґрунтованим.

Крім того, аналізуючи положення ст.20 Податкового кодексу України «Права органів державної податкової служби», суд вважає, що органи державної податкової служби, виходячи з своїх завдань та функцій, у відносинах з платниками податків покликані перевіряти своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків та зборів, правильність ведення податкового обліку. Жодна норма податкового законодавства, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, не наділяла податкові органи правом давати правову оцінку договорам, які укладалися між платниками податків та їх контрагентами, а саме: аналізувати зміст правочинів, дотримання форми та порядку їх укладення, строків виконання, тощо. Тобто, податковий орган не уповноважений досліджувати суть договорів та здійснювати контроль за їх відповідністю нормам чинного законодавства України. В той же час, податкові органи не позбавлені права звертатися до суду з вимогою про визнання недійсним відповідного правочину.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 12.01.2012 №31/ винесено протиправно, а тому має бути скасовано.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби № 31/ від 12 січня 2012 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 02 червня 2017 р.