Справа № 815/3070/17
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3070/17
У Х В А Л А

12 червня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бойко О.Я., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання дій та бездіяльності незаконною, встановлення розміру та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, в якому позивач просить:

- визнати незаконною відмову щодо створення комісії для перевірки ОСОБА_1 звернень щодо корупційної діяльності посадових осіб Головного управління ПФУ в Одеській області, а також по усуненню причин та умов, які сприяли створенню та застосуванню в ГУ ПФУ Одеської області корупційної схеми перерахунку раніше призначеної військової пенсії;

- визнати незаконною бездіяльність Пенсійного фонду України, щодо не надання обгрунтованої відповіді на звернення про захист права ОСОБА_1 на одержання справедливо розрахованої військової пенсії, та не вжиття заходів для перевірки та припинення неправомірних дій ГУ ПФУ по зменшенню з 24.09.2012 року посадового окладу з 2070 грн. до 1600 грн., а з 01.04.2013 р. до 1843 грн.;

-встановити, що дії керівників Пенсійного фонду України (пасивна поведінка, не вчинення жодних дій) - суперечать вимогам статті 19 Закону України «Про звернення громадян» в частині невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням, та свідчить про протиправну та свідому бездіяльність державного службовця ПФУ;

- встановити в судовому засіданні, у зв'язку з бездіяльністю ПФУ, моральну шкоду у розмірі 27тисяч гривень;

- стягнути з Пенсійного фонду України - органу центральної влади, на відшкодуванння моральної шкоди, завданої його бездіяльністю у розмірі 27 тисяч гривень.

Згідно частини 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом, а якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Частиною 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов'язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов'язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов'язків.

День, коли особа дізналась про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, на скаргу позивача від 11.12.2015 року з проханням взяти перевірку його звернень під особистий контроль та ініціювати створення та направлення до м.Одеси комісії для перевірки фактів (вхідний від 15.12.2015) відповідач відповів листом від 13.01.2016 року за вих. № 13894/А-11, відпискою не по суті звернення.

На повторне прохання призначити службову перевірку звернень позивача з попередженням про можливість звернення до суду за захистом своїх прав (вхідний від 24.02.2016р.), як вказує позивач у виправленому позові, відповідач відповів листом від 23.03.2016 року № 2154/А-11, відпискою не по суті звернення.

На повторне особисте звернення (чергове прохання створити комісію для перевірки корупційної діяльності посадових осіб ГУ ПФУ) з повторним попередженням про можливе звернення до суду за захистом своїх прав (вхідний від 08.07.2016р.), як вбачається з виправленого позову та додатків до нього, відповідач відповів листом від 29.07.2016 року № 8737/А-11, яким повідомлено, що позивач отримав вичерпні відповіді та підстав для перегляду не має.

Суд зауважує, що позивачем не зазначено та не надано доказів на підтвердження того, коли він отримав оскаржувані відповідь та відмову, проте позивач до суду такої інформації, підтвердженої доказами, не надав.

Позивач зазначив в позовній заяві що, розуміючи, що шестимісячний строк звернення до адміністративного суду ним буде пропущено, він не мав можливості раніше звернутися з цим позовом до суду, адже справа про правильність чи помилковість встановлення йому посадового окладу 1843 грн. ще не була вирішена. Тому позивач вважає, що відлік строку для звернення до суду з даним позовом розпочався з 22.02.2017 року, тобто з дня прийняття рішення Одеським апеляційним адміністративним судом щодо визнання встановлення позивачу з 01.04.2013 року посадового окладу 1843 грн. (ухвала від 22.02.2017 року по справі № 815/1024/16). Також позивач зазначив, що дії відповідача мають ознаки триваючого порушення.

Однак, з огляду на програму Діловодство спеціалізованого суду (ДСС) вбачається, що позивач не одноразово звертався з даною позовною заявою, ухвалами суду Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2017 року по справі №815/2169/17, від 13.05.2017 року по справі №815/2651/17 позов ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв'язку з пропуском шестимісячного строку звернення, а в частині позовних вимог про встановлення у судовому засіданні завданої моральної шкоди у розмірі 27000 грн. та стягнення моральної шкоди у розмірі 27000 грн. відмовлено у відкритті провадження.

Таким чином суд робить висновок, що з моменту отримання вказаних відповідей ПФУ до моменту звернення до суду минуло більше одного року.

Суд не погоджується з доводами позивача про те, що дії відповідача мають ознаки триваючого порушення, оскільки відмова у створенні комісії не є юридичним фактом, що має триваючу дію, а вимога позивача про визнання незаконною бездіяльності щодо ненадання обґрунтованої відповіді на звернення, фактично є оскарженням відповідей, які були надані позивачу відповідними листами відповідача.

Також, суд вважає необґрунтованим посилання позивача на те, що відлік строку для звернення до суду з даним позовом розпочався з дня прийняття ухвали Одеським апеляційним адміністративним судом від 22.02.2017 року по справі № 815/1024/16, оскільки вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, як зазначає позивач, йому було встановлено з 01.04.2013 року посадовий оклад у сумі 1843 грн., а за даним позовом оскаржується незаконна відмова щодо створення комісії для перевірки корупційної діяльності посадових осіб відповідача та визнання незаконною бездіяльність щодо ненадання обґрунтованої відповіді, що дає підстави для висновку про те, що спір у даній справі не залежить від вирішення спору по справі № 815/1024/16.

Вказане свідчить про пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду, встановленого статтею 99 КАС України.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч.2 ст.100 КАС України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Поважними за змістом даної статті визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення з позовом до суду.

Інститут строку звернення до суду в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною поведінкою.

З матеріалів позову суд не вбачає поважних причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду з позовом (вимогами про визнання незаконною відмови в створенні комісії для перевірки діяльності осіб ГУ ПФУ в Одеській області та визнання незаконною бездіяльності щодо ненадання обгрунтованої відповіді на звернення) і позивач про наявність таких причин не зазначає.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем пропущений строк звернення до суду з вказаними вимогами без поважних причин.

За викладених обставин, позов ОСОБА_1 в частині визнання незаконною відмови щодо створення комісії для перевірки корупційної діяльності осіб Головного управління ПФУ в Одеській області та визнання незаконною бездіяльності щодо ненадання обґрунтованої відповіді на звернення стосовно корупційної схеми перерахунку раніше призначеної військової пенсії та про захист права на одержання справедливо розрахованої військової пенсії від порушень чинного законодавства з боку посадових осіб ГУ ПФУ в Одеській області - належить до залишення без розгляду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав є такі, що набрали законної сили: постанова суду; ухвала суду про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі; ухвала про закриття провадження в адміністративній справі; ухвала про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду (крім випадків, коли така ухвала винесена до відкриття провадження в адміністративній справі).

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про встановлення судом розміру та стягнення моральної шкоди слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.99, 100, п.2 ч.1 ст.109, ст.165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання дій та бездіяльності незаконною, встановлення розміру та стягнення моральної шкоди - залишити без розгляду.

2. У відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про встановлення у судовому засіданні завданої моральної шкоди у розмірі 27000 грн. та стягнення моральної шкоди у розмірі 27000 грн. - відмовити.

3.Надіслати позивачу копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами

Роз'яснити позивачу, що у зв'язку з відмовою у відкритті провадження в частинні позовних вимог повторне звернення позивача з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя О.Я. Бойко