Справа № 760/1395/17
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/1395/17 Головуючий у 1-й інстанції: Кізюн Л.І. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А
13 червня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Губської Л.В.,
Суддів: Оксененка О.М.,
Парінова А.Б.,
при секретарі: Нікітіній А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м.Києва від 26 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати пункт № 36 протоколу № 86 від 07 жовтня 2016 року засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині, що стосується позивача; зобов`язати відповідача вчинити дії щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 30-місячного грошового забезпечення відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 815 від 27.07.2011 року), виходячи зі складу грошового забезпечення на день встановлення інвалідності за посадою, яку він обіймав на день звільнення; зобов`язати відповідача подати у півторамісячний строк, після набрання законної сили рішення суду, звіт про виконання судового рішення, відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України.
Постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 26 квітня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 01.08.1968 р. по 03.02.1992 р. проходив військову службу в Збройних силах Радянського Союзу, з 06.01.1987 р. по 13.05.1987 р. брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 .
20.01.2012 р. протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 62 встановлено, що захворювання позивача пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Згідно з даними виписки із акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 167273, позивачу встановлена ІІІ група інвалідності безстроково з 03.04.2012 р., внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до акта огляду МСЕК серії10 ААБ №681503, позивачу встановлена ІІ групи інвалідності з 23.12.2013 р. безстроково, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Також судом першої інстанції встановлено, що у квітні 2012 р. та січні 2014 р. йому була виплачена від УПСЗН одноразова компенсація за шкоду, заподіяну здоров`ю по ІІІ групі інвалідності в розмірі 189 грн. 60 коп., та по ІІ групі інвалідності в розмірі 94 грн. 80 коп., відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
З метою вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності ІІ групи з 23.12.2013 р. внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивач звернувся до Харківського ОВК з відповідною заявою та надав копії необхідних документів, зазначених у пункті 3 Порядку № 499.
Комісія Міноборони за результатами розгляду поданих позивачем документів відмовила в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги з посиланням на те, що він своє право на отримання компенсаційної суми відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» використав.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про правомірність дій Міністерства оборони України щодо непризначення позивачеві одноразової грошової допомоги, з чим погоджується і колегія суддів.
Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статтею 41 якого (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Частиною 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) передбачалося, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою (далі - Порядок № 499).
Згідно підп. 2 п. 2 Порядку (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІ групи інвалідності 23.12.2013 року) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби одноразова грошова допомога інвалідам ІІ групи виплачується у розмірі 30-місячного грошового забезпечення.
Згідно з п. 3 Порядку № 499, особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військкомату (далі - уповноважений орган) такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва); копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
За правилами п. 7 Порядку № 499 керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.
Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», слід зробити висновок, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Частиною 9 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції на час встановлення інвалідності) встановлено, якщо військовослужбовці, військовозобов`язані або резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, проходять службу у військовому резерві, та члени їх сімей одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цією статтею, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими законами, виплата відповідних грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором особи, яка має право на отримання таких виплат..
Стаття 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції на час виплати одноразової грошової допомоги) передбачає, що у разі, якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачу у квітні 2012 року та у січні 2014 року було призначено та виплачено одноразову компенсацію як особі, яка стала інвалідом (спочатку III, а потім II групи інвалідності) внаслідок аварії на ЧАЕС у розмірі 189,60 грн. та 94,80 грн. відповідно.
Відповідно до статті 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції на час звернення позивача до Харківського ОВК), особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які мають одночасно право на інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України, надаються за їх вибором пільги та компенсації відповідно до одного із законів України.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, оскільки, позивач отримав допомогу відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому, отримати додатково одноразову грошову допомогу за Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не є можливим.
Водночас, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що він повернув виплачені йому кошти, надавши на підтвердження цього довідку з Державної казначейської служби України від 18.04.2016 року № 01-40-326, оскільки процедура повернення таких коштів законодавством не передбачена.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.
Керуючись ст. ст. ст.ст. 195,196,198,200,205,206,211,212,254 КАС України, суд ,

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м.Києва від 26 квітня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.М.Оксененко

А.Б.Парінов

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Парінов А.Б.

Оксененко О.М.