Справа № 461/2363/17
Суддя: Государський А. В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/2357/17
Провадження №2-а/461/284/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2017 р. Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Государського А.В.

за участю: секретаря Скаб В.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кузика Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до ЛМР, ВК ЛМР, УЗРДМ ЛМР про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання до вчинення дій, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 14 лютого 2017 року позивач, як учасник бойових дій, на підстав ст.118 ЗК України та ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» звернувся з письмовою заявою до ЛМР про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0,10 га в урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м. Львові. До заяви у відповідності до рішення ВК ЛМР від 08 серпня 2014 року №605 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада» (зі змінами) позивачем долучено наступні документи: план земельної ділянки масштабу 1:500, виконаний спеціалізованою організацією, із зазначеними межами ділянки, вирахуваною загальною її площею, нанесеними червоними лініями; довідку про правовий статус земельної ділянки, видану відділом Держгеокадастру у м. Львові Львівської області; довідку про наявність/відсутність зареєстрованих на заявника правовстановлюючих документів на земельні ділянки, видану відділом Держземагенства у м. Львові Львівської області; копію паспорта громадянина України (1, 2, 11 сторінки) та ідентифікаційного коду; копію посвідчення учасника бойових дій.

Однак, 21 березня 2017 року Управлінням земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради в особі виконувача обов'язків начальника управління Е.Б.Колос надано відповідь № 2403-1641 про повернення вказаного вище звернення з пакетом документів без зазначення причин та результатів розгляду.

Позивач вважає бездіяльність відповідача ЛМР протиправною і такою, що порушує вимоги ч.2 ст.19, ст.14 Конституції України, ст.12 п.б, ч.1 ст.81, ч.1 ст.116, ч.1 ст.122, ч.7 ст.118 ЗК України, ч.1 ст.10, ст.ст.12, 25, п.34 ч.1 ст.26, ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також порушує його права та інтереси, оскільки зміст вказаних вище норм закону передбачає, що виключно до компетенції пленарних засідань міських рад віднесено вирішення питання щодо регулювання земельних відносин, яка реалізує її шляхом прийняття нормативних та інших актів у формі рішень. За таких умов, виконавчому органу міської ради не надано повноважень вирішувати вказані вище питання щодо регулювання земельних відносин, оскільки такі належать до компетенції виключно Львівської міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на її пленарному засіданні сесії. Таким чином, Львівська міська рада порушила порядок розгляду поданої заяви, що передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним кодексом України, не розглянувши в місячний термін заяву на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради та не прийнявши у відповідності до Закону належне, законне та обґрунтоване рішення про її задоволення.

У зв'язку із цим просить суд, визнати бездіяльність Львівської міської ради з розгляду заяви ОСОБА_3 від 14 лютого 2017 року про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га в Урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м. Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку - неправомірною. Зобов'язати Львівську міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії, подану ОСОБА_3 14 лютого 2017 року заяву про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га в Урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м. Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку - в строки, порядку та у спосіб передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним кодексом України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України, рішення.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідач Кузик Ю.І. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Надав пояснення про те, що земельна ділянка, яку бажає отримати позивач знаходиться в зоні території малоповерхової квартирної забудови. Водночас, позивач звернувшись до ЛМР, вказав цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, що не відповідає розробленому плану зонування території Шевченківського району, згідно з яким вказана земельна ділянка відноситься до категорії Ж-2 - зона малоповерхової забудови 4 поверхи. Стверджує, що за таких обставин існує підстава для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачена ч.7 ст.118 ЗК України. Крім того, розгляду будь-якого питання на пленарному засіданні сесії ЛМР передує робота з перевірки питання, перевірки наданих документів, підготовки проекту ухвали, пояснювальної записки, тощо, що передбачено ст.33 Регламенту ЛМР 7-го скликання, затвердженої ухвалою №260 від 17.03.2016 року. Оскільки у даному випадку були підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, підстави для винесення даного питання на розгляд пленарного засідання ЛМР були відсутні.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3, як учасник бойових дій, що підтверджується копією посвідчення Серія НОМЕР_1 (а.с.6), звернувся до Львівської міської ради зі заявою від 14 лютого 2017 року про погодження вибору розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення землеустрою щодо відведення земельної ділянки в урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м. Львові для будівництва житлового будинку, орієнтований розмір 0,10 га. (а.с.7).

До вказаної вище заяви позивачем було долучено наступні документи: план земельної ділянки масштабу 1:500, виконаний спеціалізованою організацією, із зазначеними межами ділянки, вирахуваною загальною її площею, нанесеними червоними лініями; довідку про правовий статус земельної ділянки, видана відділом Держгеокадастру у м. Львові Львівської області; довідку про наявність/відсутність зареєстрованих на заявника правовстановлюючих документів на земельні ділянки, видана відділом Держземагенства у м. Львові Львівської області; копію паспорта громадянина України (1, 2, 11 сторінки) та ідентифікаційного коду; копію посвідчення учасника бойових дій.

Однак, листом Управлення земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради №2403-1641 від 21 березня 2017 року (а.с.14), ОСОБА_3 роз'яснено про те, що вказана ним земельна ділянка відповідно до плану зонування Шевченківського району міста Львова затвердженого ухвалою ЛМР від 21.05.2015 року №4657, входить в зону Ж-2 (зона малоповерхової забудови 4 поверхи).

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.ч.6,7 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Крім того, ст. 19 Конституції України та ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Як встановлено матеріалами справи, заява ОСОБА_3 від 14 лютого 2017 року про погодження вибору розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення землеустрою щодо відведення земельної ділянки в урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м. Львові для будівництва житлового будинку, не була вирішена на пленарному засіданні Львівської міської ради.

Як встановлено нормою ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд звертає увагу на особливу важливість принципу «належного урядування», який виокремлює Європейський суд з прав людини. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії», п. 120, «Онер'їлдіз проти Туреччини», п. 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі», п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії», п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини», п. 128, та «Беєлер проти Італії», п. 119).

Порядок, за яким діє відповідач - суб'єкт владних повноважень, повинен відповідати вимогам законності, а також чіткості та передбачуваності.

Таким чином, вирішення заяви позивача повинно було відбуватись в порядку визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто на пленарному засіданні ЛМР, адже саме такий спосіб прийняття рішення про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку передбачений законодавством і саме прийняття рішення в такий спосіб свідчитиме про прозорість і ясність дій органу місцевого самоврядування.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, оскільки представником відповідача не надано доказів належного розгляду заяви позивача від 14.02.2017 року з дотриманням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування», суд приходиться до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 7-12, 71, 86, 160, 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням ст.ст. 3, 144 Конституції України, ст.ст.116, 118 ЗК України, ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_3 до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання до вчинення дій, задовольнити.

Визнати бездіяльність Львівської міської ради з розгляду заяви ОСОБА_3 від 14 лютого 2017 року про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га в Урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м. Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку - неправомірною.

Зобов'язати Львівську міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії, подану ОСОБА_3 14 лютого 2017 року заяву про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га в Урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м. Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку - в строки, порядку та у спосіб передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним кодексом України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України, рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий А.В. Государський