Справа № 819/65/17
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5491/17

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р.М., Улицького В.З.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Тернопільелектротранс» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі № 819/65/17 позовом Комунального підприємства «Тернопільелектротранс» до Управління Держпраці у Тернопільській області про скасування постанови про накладення штрафу та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 05.01.2017 р. № ТЕ 163/19-01-40/386 та скасування припису № 19-01-40/386-319 від 23.12.2016 р.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачем в період з 20 по 23 грудня 2016 року проведено перевірку додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування Комунального підприємства «Тернопільелектротранс» (далі - КП «Тернопільелектротранс»), за результатами якої складено акт перевірки № 19-01-40/386 та видано припис № 19-01-40/386-319 від 23.12.2016 р. Посадовою особою відповідача 05.01.2017 р. винесено постанову № 163/19-01-40/386 про накладення на КП «Тернопільелектротранс» штрафу у розмірі 1600 грн. на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) за порушення ч. 2 ст. 47 КЗпП України. Однак позивач вважає, що звинувачення у порушенні ч. 2 ст. 47 КЗпП України є безпідставними, оскільки працівник у день звільнення був відсутній на роботі, тому видати йому копію наказу про звільнення не було змоги. Натомість йому було надіслано письмове повідомлення із пропозицією з'явитись на підприємство, забрати свою трудову книжку, ознайомитись із наказом про звільнення та отримати його копію.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач. У поданій апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційні скарзі вказує на те, що враховуючи відсутність працівника у день звільнення, трудова книжка була належно оформлена, а працівнику направлено письмове повідомлення, яким повідомлено про звільнення та запрошено «прийти у відділ кадрової та юридичної роботи, забрати свою трудову книжку, ознайомитись із наказом про звільнення та забрати його копію». Копія наказу про звільнення не надсилалась, оскільки наказ про звільнення містить персональні дані працівника, а письмової про його надіслання на вказану адресу, від працівника не було.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Повноваження щодо нагляду і контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю встановлені Кодексом законів про працю України від 10.12.1971 року № 322-VIII, Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року № 390 та іншими нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що у період з 20 по 23 грудня 2016 року головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління Держпраці у Тернопільській області Шевчуком Ю.Н., на підставі наказу «Про проведення позапланової перевірки КП «Тернопільелектротранс» від 20.12.2016 р. № 520 та направлення на проведення перевірки суб'єкта господарювання від 20.12.2016 р. № 4.1/057/311, проведена позапланова перевірка щодо дотримання вимог законодавства про працю в діяльності КП «Тернопільелектротранс», яке знаходиться за адресою: вул. Тролейбусна, 7, м. Тернопіль. (а.с. 38, 39)

За результатами проведеної позапланової перевірки складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 19-01-40/386 від 23.12.2016 р. (а.с.7-17).

У даному акті перевірки зафіксовані порушення законодавства про працю, допущені при звільненні працівника, а саме:

- статті 43, 247 КЗпП України, оскільки наказом від 29.11.2016 р. № 201-к ОСОБА_2 був звільнений з роботи за прогул без поважних причин (пункт 4 статті 40 КЗпП України) без згоди профспілкового комітету КП «Тернопільелектротранс». Адміністрація КП «Тернопільелектротранс» не зверталась у профспілкову організацію про надання згоди на звільнення ОСОБА_2

- частин 1 та 2 статті 47 КЗпП України, оскільки рекомендованим листом (з повідомленням про вручення) від 29.11.2016 р. вих. № 951/18 ОСОБА_2 було повідомлено про звільнення з роботи і запрошено «прийти у відділ кадрової і юридичної роботи, забрати свою трудову книжку, ознайомитись з наказом про звільнення та отримати його копію». Пропозиція щодо надання письмової згоди працівника на пересилку трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу звільненому працівнику не надходила. Як наслідок, трудова книжка була отримана ОСОБА_2 12.12.2016 р. Копія наказу від 29.11.2016 р. № 201-к «Про припинення трудового договору» ОСОБА_2 вищезгаданим рекомендованим листом не надсилалась, і як наслідок, звільнений працівник з ним не ознайомлений.

На основі акту перевірки 23.12.2016 р. відповідачем видано припис № 19-01-40/386-319 про усунення позивачем вказаних порушень та дотримання законодавства про працю. (а.с.18)

05.01.2017 р. заступником начальника управління Держпраці у Тернопільській області Ващуком С.Я. за результатами розгляду акту перевірки винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № 163/19-01-40/386, якою на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України вирішив накласти на КП «Тернопільелектротранс» штраф у розмірі 1600 грн. (а.с.54)

Підставою винесення цієї постанови стало порушення КП «Тернопільелектротранс» ч. 2 ст. 47 КЗпП України при звільненні працівника, а саме копію наказу про припинення трудового договору ОСОБА_2 не надсилалась і як наслідок звільнений працівник з ним не був ознайомлений.

Позивач вважаючи безпідставними висновки, що стали основою прийняття оскаржуваних рішень, звернувся до суду з відповідним позовом.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що рекомендованим листом (з повідомленням про вручення) від 29.11.2016 р. вих. № 951/18 ОСОБА_2 було повідомлено про звільнення з роботи і запрошено «прийти у відділ кадрової і юридичної роботи, забрати свою трудову книжку, ознайомитись з наказом про звільнення та отримати його копію». (а.с.50) Копія наказу від 29.11.2016 р. № 201-к «Про припинення трудового договору» ОСОБА_2 вищезгаданим рекомендованим листом не надсилалась, звільнений працівник з ним не ознайомлений, на копії наказу відсутня відповідна відмітка про ознайомлення ОСОБА_2 з наказом (а.с.51). Належних доказів надсилання наказу звільненому працівнику позивачем не надано, а судом не здобуто.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з'ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

При цьому механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення", визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509. (далі - Порядок № 509)

Згідно пункту 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (пункт 6 Порядку № 509).

Відповідно до пункту 7 Порядку № 509, справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітитки, один з яких залишається у Держпраці або її територіальному органі, другий - надсилається протягом трьох днів суб'єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка (пункт 8 Порядку 509).

Відповідно до пункту 10 Порядку 509 постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

Згідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Колегія суддів зазначає, що рекомендованим листом (з повідомленням про вручення) від 29.11.2016 р. вих. № 951/18 ОСОБА_2 було повідомлено про звільнення з роботи і запрошено «прийти у відділ кадрової і юридичної роботи, забрати свою трудову книжку, ознайомитись з наказом про звільнення та отримати його копію». (а.с.50)

Однак копія наказу від 29.11.2016 р. № 201-к «Про припинення трудового договору» ОСОБА_2 цим листом не надсилалась і звільнений працівник з ним не ознайомлений.

Крім цього на копії наказу відсутня відповідна відмітка про ознайомлення ОСОБА_2 з наказом (а.с.51).

В силу цих обставин колегія суддів вважає, що проведена перевірка відповідачем була здійснена з підстав, у межах та у встановлених Законом порядку і за результатами перевірки обгрунтовано винесенні оскаржувані рішення, оскільки позивачем при звільненні ОСОБА_2 було порушено порядок ознайомлення та видачі наказу про звільнення.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Тернопільелектротранс» залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі № 819/65/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дати складення в повному обсязі.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Р. М. Гулид
В. З. Улицький

Повний текст ухвали складено 09 червня 2017 року