Справа № 2-а-389/11/1414
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2012-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2012 р.Справа № 2-а-389/11/1414

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Бойка А.В., Романішина В.Л.,

за участю секретаря - Обозної Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2011 року, у справі за позовом прокурора Корабельного району м.Миколаєва в інтересах держави в особі Корабельного районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому ставить вимоги до ОСОБА_1 про стягнення з останнього безпідставно отриманої допомоги по безробіттю, у розмірі 3061 грн. 03 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09.11.2006 року до Корабельного районного центру зайнятості звернувся ОСОБА_1 для отримання допомоги у працевлаштуванні, якому надано статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю відповідно до п. п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». 20.02.2007 року відповідача знято з обліку.

На підставі даних, отриманих від державного реєстратора, стало відомо, що відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відповідача зареєстровано як фізичну особу - підприємця до 18.12.2007 року, а тому ним безпідставно отримано допомогу по безробіттю, за період з 09.11.2006 року по 19.02.2007 року, у розмірі 3061 грн. 03 коп.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2011 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.11.2006 року ОСОБА_1 надано статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю відповідно до п. п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». За період з 09.11.2006 року по 19.02.2007 року відповідачем отримано грошову допомогу, у розмірі 3061 грн. 03 коп.

На підставі даних, отриманих від державного реєстратора, стало відомо, що під час перебування на обліку по безробіттю відповідач мав статус фізичної особи - підприємця до 18.12.2007 року.

08.09.2010 року відповідачу направлено претензію №06/13-2038 з проханням добровільно повернути кошти, у сумі 3061 грн. 03 коп., проте вказану заборгованість відповідачем не погашено.

За результатом встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з чим погоджується судова колегія з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ст.36 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", особи, зареєстровані в установленому порядку безробітними, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних пільг.

Відповідно до п.8 ст.31 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення даної виплати на підставі документів, що містять

неправдиві відомості.

Відповідно до ч.1, п.3, ст.36 вищевказаного закону сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг наданих застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України.

В матеріалах справи міститься заява від 09.11.2006 року, підписана ОСОБА_1, в якій відповідач зазначає, що не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, що не відповідає дійсності з огляду на вищевказану довідку з ЄДР.

Оскільки відповідач подав до Корабельного районного центру зайнятості документи, які містять неправдиві відомості і не попередив останнього про наявність статусу СПД та продовжував отримувати державну допомогу по безробіттю, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача незаконно отриману допомогу по безробіттю.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції не допущено порушення норм процесуального та матеріального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що є підставою для залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст.185, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАСУ, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2011 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий О.В. Яковлєв

Судді А.В. Бойко

ОСОБА_2