Справа № 814/420/15
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року м. Київ К/800/41731/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Бившевої Л.І., Вербицької О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Міндоходів у Миколаївській області

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року

у справі №814/420/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1)

до Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (надалі - ГУ Міндоходів у Миколаївській області)

про скасування рішення про застосування фінансових санкцій,-

встановив:

ФОП ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила скасувати рішення ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 31.12.2014 року №000213/03-21 про застосування фінансових санкцій.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.04.2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з висновками суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи Одеським апеляційним адміністративним судом надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить відмовити в задоволенні касаційної скарги контролюючого органу в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, відповідачем здійснено фактичну перевірку позивача з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, результати якої оформлено актом від 27.11.2014 року №352/14-29-21-12/47.

Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» з огляду на зберігання однієї пляшки віскі «Jamson», маркованої маркою акцизного податку неналежного зразка.

На підставі зазначеного акта перевірки ГУ Міндоходів у Миколаївській області прийнято рішення від 31.12.2014 року №000213/03-21, яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

За наслідками адміністративного оскарження, вказане рішення про застосування фінансових санкцій залишено без змін, а скарга ФОП ОСОБА_1 - без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції підтримав доводи контролюючого органу, вкладені в акті перевірки, та дійшов висновку, що спірне рішення прийнято ГУ Міндоходів у Миколаївській області в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції цілком правильно та обґрунтовано виходив з наступного.

Згідно з пп. 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

За правилами п. 226.1 ст. 226 Податкового кодексу України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (п. 226.2 ст. 226 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 226.11 ст. 226 Податкового кодексу України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Згідно з п. 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари, вважаються такими, що немарковані.

Відповідно до абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

За змістом ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що під час фактичної перевірки в належному позивачу барі посадові особи контролюючого органу виявили одну пляшку віскі «Jamson» ємністю 4,5 л, марковану маркою акцизного податку неналежного зразка.

В розділі «Зауваження до акта перевірки», в поясненнях до акта перевірки, в скарзі на рішення від 31.12.2014 року №000213/03-21 про застосування фінансових санкцій та в судовому засіданні Миколаївського окружного адміністративного суду 23.04.2015 року представник ФОП ОСОБА_1 висловив категоричну незгоду з тим, що в пляшці віскі «Jamson» був алкогольний напій та зазначив, що ця пляшка є бутафорною (служить для прикраси бару), вона була відкоркована і в ній містилась підфарбована вода, а акцизна марка наклеєна на цю пляшку з пляшки від шампанського.

В свою чергу, представник ГУ Міндоходів у Миколаївській області зазначив, що, оскільки марка, наклеєна на пляшку віскі «Jamson», була непошкодженою, посадові особи відповідача, які здійснювали контрольний захід, обмежились візуальною експертизою цієї пляшки та дійшли висновку про необґрунтованість доводів позивача про те, що пляшка віскі «Jamson» була відкоркована.

Втім, візуальна «експертиза», проведена інспекторами контролюючого органу, не може розглядатись як належна експертиза, передбачена положеннями ст. 84 Податкового кодексу України. У даному випадку, враховуючи категоричні заперечення позивача виявленому порушенню та наявність у нього права вимагати експертного дослідження для встановлення вмісту пляшки віскі «Jamson» та факту її відкорковування, посадові особи ГУ Міндоходів у Миколаївській області з метою об'єктивного притягнення суб'єкта підприємницької діяльності до відповідальності повинні були залучили експерта для з'ясування спірного питання, проте безпідставно не зробили цього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів Одеського апеляційного адміністративного суду про недоведеність відповідачем правомірності прийняття оспорюваного рішення про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій на підставі абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з позицією суду апеляційної інстанції щодо задоволення позовних вимог та скасування спірного рішення.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Головного управління Міндоходів у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ Л.І. Бившева

___________________ О.В. Вербицька