Справа № 808/1418/17
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

08 червня 2017 рокуСправа № 808/1418/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого-судді Матяш О.В., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Запоріжжя клопотання про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобовязання вчинити певні дії, стягнення незаконно утриманих коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому вона просить визнати протиправними дії Східного офісу Держаудитслужби (далі - Офіс) щодо перерахунку стажу державної служби в частині не зарахування стажу її роботи на посадах службовців в КРУ з 13.03.2003 по 11.02.2007 та її заробітної плати щодо утримання сум коштів у розмірі 4674,29 гривень; визнати протиправними і скасувати пункт 3 додатку 1 відносно неї ; пункт 2 додатку 2; пункт 5 додатку 3; пункт 4 - в частині втрати чинності встановленої наказом Офісу від 26.12.2016 №485-о надбавки за вислугу років, наказу Офісу від 14.04.2017 №140-о "Про зміну розміру надбавок за вислугу років"; зобовязати Офіс змінити з 13.03.2017 розмір її надбавки за вислугу років на 42 відсотка за стаж державної служби понад 14 років й зробити перерахунок належних сум; стягнути на її користь з відповідача незаконно утримані з її заробітної плати кошти у сумі 1370,3 гривень.

Ухвалою судді від 24.05.2017 відкрито провадження у справі й призначено попереднє судове засідання на 15.06.2017, 12:30 годину.

02.06.2017 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про забезпечення позову, в якому вона просить вжити заходи забезпечення адміністративного позову в частині заборони вчиняти дії щодо відрахування коштів з її заробітної плати та/або зупинити дію п. 5 додатку 3 наказу Офісу №140-0 від 14.04.2017 «Про зміну розміру надбавок за вислугу років» до набрання рішенням суду в цій справі законної сили. В обґрунтування посилається на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди її правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, очевидність ознак протиправності рішення Офісу Держаудитслужби. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до нового звернення до суду в частині збільшення позовних вимог або звернення з окремим позовом у випадку продовження відрахувань із заробітної плати, у разі подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, для чого їй необхідно буде докласти значних витрат та зусиль на відновлення порушених прав.

Також, 02.06.2017 на адресу суду від неї надійшла заява про зміну позовних вимог, в якій вона просить: 1) визнати протиправними дії Офісу в частині незарахування стажу її роботи на посадах службовців в Контрольно-ревізійному управлінні з 13.03.2003 по 11.02.2007 та її заробітної плати щодо утримання сум коштів у розмірі 4674,29 гривень; 2) визнати протиправними та скасувати відносно неї п. 3 додатку 1; п.2 додатку 2; п. 5 додатку 3; п. 4 - в частині втрати чинності встановленої наказом Офісу від 26.12.2016 №485-о надбавки за вислугу років, наказу Офісу від 14.04.2017 №140-о "Про зміну розміру надбавок за вислугу років"; 3) зобовязати Офіс змінити з 13.03.2017 розмір її надбавки за вислугу років на 42 відсотка за стаж державної служби понад 14 років й зробити перерахунок належних сум; 4) стягнути на її користь з відповідача незаконно утримані з її заробітної плати кошти у сумі 2740,60 гривень.

У період з 02.06.2017 по 07.06.2017 суддя Матяш О.В. була відсутня на роботі - наказ №122 від 26.05.2017 "Про надання відпустки". 08.06.2017 клопотання передано судді Матяш О.В.

Згідно з ч. 1 ст. 118 КАС України, клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути клопотання про забезпечення позову негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи й клопотання, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається субєкту владних повноважень, що прийняв рішення, та є обовязковою для виконання. Згідно з ч. 4 ст. 117 КАС України, адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії. Таким чином, статтею 117 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006).

Суд зазначає, що позивачем не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи судову практику розгляду справ Європейським Судом з прав людини, суд зазначає, що стаття 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасницею якої є Україна, захищає право кожного на подання позову або скарги, які пов'язані з його громадянськими правами та обов'язками, до суду, таким чином, це означає «право на суд». Однак, вказане право є ілюзорним, якщо правова система Високих Договірних Сторін допускає, щоб кінцеве обов'язкове до виконання рішення суду залишалось не виконаним та не усувало наслідків нанесеної одній із сторін шкоди.

Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «ОСОБА_2 проти Італії» наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6, також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Суд наголошує, що у разі задоволення позовних вимог про визнання протиправним і скасування п. 3 Додатку 3, п. 2 Додатку 2, п. 5 Додатку 3, п. 4 відносно ОСОБА_1 в частині втрати чинності встановленої наказом Офісу №140-о від 14.04.2017 «Про зміну розміру надбавок за вислугу років», таке судове рішення автоматично призведе до втрати чинності оскаржуваним наказом та як наслідок субєкт владних повноважень буде зобовязаний відновити порушене право ОСОБА_1 без докладання нею додаткових зусиль та витрат.

При цьому суд наголошує, що, згідно з ч. 9 ст. 267 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, з матеріалів клопотання не вбачається, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Окрім того, суд вважає за необхідне наголосити, що висновки щодо очевидності ознак протиправності рішень, дій та/чи бездіяльності відповідача можуть бути зроблені лише на підставі дослідження поданих сторонами доказів у справі у судовому засіданні (Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ» №14 від 29.09.2016).

Відтак, на даній стадії адміністративного процесу судом не встановлено очевидних ознак небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та факту того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, отже, підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову судом також не встановлено.

Керуючись ст. ст. 117, 118, 160 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у пятиденний строк з дня отримання ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш