Справа № 486/370/17
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 р. Справа № 486/370/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Франчук О.Д.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Южноукраїнського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в Миколаївській області на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Южноукраїнського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Южноукраїнського об'єднаного УПФ України в Миколаївській області про зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах з 22 квітня 2014 року, відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано дії Южноукраїнського об'єднаного УПФ України в Миколаївській області, що полягають у невірному застосуванні норм закону при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_2 неправомірними. Зобов'язано Южноукраїнське об'єднане УПФ України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з 27 вересня 2016 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто з Южноукраїнського об'єднаного УПФ України в Миколаївській області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 640 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Южноукраїнського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення, в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Южноукраїнського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії пенсійного посвідчення № виданого 21 травня 2014 року, ОСОБА_2 отримує пенсію за віком.

10 березня 2017 року позивач звернувся до Южноукраїнського об'єднаного УПФ України з заявою про надання документів з пенсійної справи.

17 березня 2017 року Южноукраїнське об'єднане УПФ України в Миколаївській області направило позивачу копії документів.

Згідно атестату про зняття з обліку №231, позивачу припинено виплату пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Відповідно до заяви про призначення/перерахунок пенсії від 23 квітня 2014 року, ОСОБА_2 було припинено виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років, у зв'язку з призначенням пенсії за віком.

Згідно копій розпорядження №678 від 24 квітня 2014 року та розрахунків стажу і заробітку для обчислення пенсії, позивачу була призначена пенсії у розмірі 2 364, 80 грн.

Відповідач у своєму запереченні на позовну заяву зазначив, що у відповідності до заяви позивача від 10 квітня 2014 року, йому було припинено виплату пенсії призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та згідно заяви від 23 квітня 2014 року призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Оскільки позивачу раніше вже призначалась пенсія, його було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, у зв'язку з цим, розрахунок пенсії був здійснений із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновок відповідача з приводу того, що позивач звернувся з заявою про переведення його з одного виду пенсії на інший, та у відповідача виник обов'язок застосувати при цьому показник середньої заробітної плати за 2007 рік є помилковим, оскільки в цьому випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший, а тому, застосування положень ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є недоцільним. Також, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги за період з 22 квітня 2014 року по 27 вересня 2016 року підлягають залишенню без розгляду, оскільки подані з порушенням встановленого ст. 99 КАС України строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З наведеного слідує, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок призначення пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», однак у даному випадку за заявою позивача мало місце не переведення на інший вид пенсії, а її призначення за іншим законом.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом України в постановах №21-612а14 від 31 травня 2015 року та №21-550а15 від 09 червня 2015 року.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо зобов'язання призначити пенсію позивачу відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показник середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки за три календарних роки, що передують року звернення за пенсією з 27 вересня 2016 року є правильними, а відтак твердження апелянта щодо правомірності застосування показника заробітної плати за 2007 рік при переході позивача з одного виду пенсії на інший є безпідставними.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у звязку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Южноукраїнського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.Г. Ступакова

ОСОБА_3

ОСОБА_1