Справа № 607/14308/16-а
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5791/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Костіва М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської обл. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 30.03.2017р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської обл. про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок пенсії державного службовця,-

В С Т А Н О В И Л А:

14.12.2016р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії відповідача Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду /ОУПФ/ України Тернопільської обл. щодо невключення до її заробітної плати, з якої нараховується пенсія, виплаченої їй вихідної допомоги при звільненні за червень 2016 року та компенсації за 54 дні невикористаної відпустки, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; зобов'язати відповідача провести донарахування пенсійних виплат з дня досягнення нею пенсійного віку (з 30.07.2016р.), врахувавши вихідну допомогу при звільненні за червень 2016 року та компенсацію за 54 дні невикористаної відпустки в повному обсязі до середньомісячного розміру заробітної плати для обчислення пенсії; нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у вигляді пенсії відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати (а.с.3-8).

Ухвалою суду від 16.03.2017р. залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог про зобов'язання відповідача нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у вигляді пенсії відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати (за клопотанням позивача про відкликання частини позовних вимог) (а.с.24, 25).

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 30.03.2017р. позов задоволено; визнано неправомірними дії відповідача Тернопільського ОУПФ України Тернопільської обл. щодо невключення сум вихідної допомоги при звільненні та компенсації за невикористану відпустку до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії ОСОБА_1, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; зобов'язано пенсійний орган провести позивачу перерахунок пенсії з моменту призначення пенсії, тобто 30.07.2016р., із включенням сум вихідної допомоги при звільненні та компенсації за невикористану відпустку згідно довідки Управління екології та природних ресурсів Тернопільської обласної державної адміністрації № 2-1/17 від 01.11.2016р., з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.35-36).

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач Тернопільське ОУПФ України Тернопільської обл., який покликаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, просить постанову суду скасувати та винести нове рішення по справі, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.38-39).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при визначенні розміру пенсії державним службовцям у заробітну плату слід враховувати виплати, які входять до структури заробітної плати та які передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу». Такі виплати як вихідна допомога при звільненні та компенсація за невикористану відпустку не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії; на даний момент інших перерахунків пенсії законодавством не передбачено.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача Тернопільського ОУПФ України Тернопільської обл. та отримує з 30.07.2016р. пенсію за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про державну службу». Пенсія призначена із врахуванням загального стажу роботи та стажу перебування на державній службі в розмірі 60 відсотків заробітної плати (а.с.19).

У зв'язку із виявленою помилкою 03.11.2016р. Управлінням екології та природних ресурсів Тернопільської обласної державної адміністрації скеровано до пенсійного органу виправлену довідку № 2-1/17 про складові заробітної плати ОСОБА_1, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», взамін довідки № 2-1/10 від 05.10.2016р. (а.с.16, 32).

07.11.2016р. позивачу проведено пенсійну виплату, включно за весь період від моменту досягнення нею пенсійного віку, з розрахунку 4889 грн. 73 коп. в місяць.

Однак, при призначенні пенсії пенсійним органом не були враховані до заробітної плати ОСОБА_1, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця, суми вихідної допомоги при звільненні та компенсації за невикористану відпустку, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплати, доходу), на які відповідно до та Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці.

Таким чином, усі отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Також судом вирішено здійснити перерахунок пенсії позивача з дати її призначення.

Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки вони ґрунтуються на фактичних обставинах справи та відповідають приписам чинного законодавства, з огляду на наступне.

За змістом ч.1 ст.37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою ст.33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що вихідна допомога при звільненні та компенсація за невикористану відпустку входили до системи оплати праці державного службовця.

Окрім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, твердження відповідача про те, що вихідна допомога позивача при звільненні та компенсація за невикористану відпустку, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру її пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу надано пенсійним органом положенням Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії (рішення) незаконними і зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

Також спірні щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому у разі виникнення підстав для її перерахунку розмірів пенсії визначається лише дата, з якої особа має право на її перерахунок чи отримання пенсії у певному розмірі. Обмеження періоду, протягом якого суб'єкт владних повноважень має здійснювати обчислення пенсії відповідно до вимог закону, є безпідставним та суперечить вимогам ст.19 Конституції України.

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають; представлені позивачем докази є належними і допустимими, а відтак останні правомірно прийняті судом першої інстанції до уваги.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до переконливого висновку про обґрунтованість та підставність заявленого позову, через що останній підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської обл. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 30.03.2017р. в адміністративній справі № 607/14308/16-а залишити без задоволення, а вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
М. В. Костів