Справа № 809/859/17
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2017-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2017 р. Справа № 809/859/17

02 год. 20 хв.

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Кафарського В.В.,

суддів: Матуляка Я.П., Григорука О.Б.,

за участю секретаря Котик Д.М.,

представника позивача - Максим'юк В.Я.,

представника відповідача - Долинського Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Коломийської міської ради до Громадського формування "Народна самооборона Коломийщини" про заборону будь-яких мирних заходів, зборів, мітингів, походів, демострацій з 10.06.2017 по 10.07.2017,-

ВСТАНОВИВ:

09.06.2017 Коломийська міська рада звернулася в суд з адміністративним позовом до Громадського формування "Народна самооборона Коломийщини" про заборону будь-яких мирних заходів, зборів, мітингів, походів, демонстрацій з 10.06.2017 по 10.07.2017, які будуть проходити на території міста Коломиї, в тому числі в межах охоронної зони пам'яток архітектури національного значення церкви Благовіщення по вул. Карпатській, 2.

Позовні вимоги мотивований тим, що проведення відповідачем заявлених заходів у заяві від 09.06.2017 не відповідають вимогам чинного законодавства та можуть завдати істотної шкоди для збереження пам'яток архітектури національного значення - церкви Благовіщення та Дзвіниці церкви Благовіщення Пречистої Діви Марії, яка може проявитись у пошкодженні зони охоронюваного ландшафту, завданні значної шкоди археологічному культурному шару та призведенні до руйнувань самих пам'яток архітектури, зокрема пошкодженні архітектурних елементів планування та оздоблення. Також позивач зазначив, що в зв'язку з напруженою ситуацією у м. Коломия, що виникла між релігійними громадами різних конфесій, існує висока ймовірність здійснення провокаційних дій по відношенню до учасників запланованої акції протесту з встановленням наметів, а також масових заворушень, виникнення сутичок між представниками релігійних організацій, що також підтверджується інформацією Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, викладеною в листі від 09.06.2017 №8689/108/56-2017.

Відповідно до вимог ст. 182 КАС України адміністративна справа про обмеження права на мирні зібрання вирішується судом протягом трьох днів після відкриття провадження, а в разі відкриття провадження менш як за три дні до проведення відповідних заходів - невідкладно.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив, зазначив, що під час проведення мирного зібрання організатори акції мають на меті встановити намети в місті Коломиї по вул. Карпатській, 2, які не впливатимуть на пам'ятки архітектури національного значення церкви Благовіщення та Дзвіниці церкви Благовіщення Пречистої Діви Марії, оскільки будуть встановлені за допомогою легких підручних матеріалів, без з'єднань з ґрунтом, що не несе жодної загрози національній культурній спадщині м. Коломиї. Крім цього, заявив, що акція, яку має намір провести Громадське формування "Народна самооборона Коломийщини" носить виключно мирний характер та не має на меті створення конфліктних ситуацій.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд зазначає наступне.

09.06.2017 громадське формування "Народна самооборона Коломийщини" звернулось до міського голови м. Коломиї з заявою про проведення акції протесту з встановленням наметів з 10.06.2017 по 10.07.2017. Таким чином, відповідачем оголошено про намір реалізувати своє право на свободу мирних зібрань, передбачене статтею 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 182 КАС України органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування негайно після одержання повідомлення про проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій тощо мають право звернутися до окружного адміністративного суду за своїм місцезнаходженням із позовною заявою про заборону таких заходів чи про інше обмеження права на мирні зібрання (щодо місця чи часу їх проведення тощо). Суд задовольняє вимоги позивача в інтересах національної безпеки та громадського порядку в разі, якщо визнає, що проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших зібрань може створити реальну небезпеку заворушень чи злочинів, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Верховною Радою України згідно із Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року", Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", гарантує кожній особі, серед інших прав і свобод, право на свободу зібрань та об'єднання. Зокрема, частиною першою статті 11 Конвенції передбачено право кожного на свободу мирних зібрань і свободу об'єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів.

Частиною другою статті 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що здійснення прав на свободу зібрань та об'єднання не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття не перешкоджає запровадженню законних обмежень на здійснення цих прав особами, що входять до складу збройних сил, поліції чи адміністративних органів держави.

Право громадян України на мирні зібрання також гарантується Конституцією України, згідно з частиною першою статті 39 якої вони мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

Частиною другою цієї статті встановлено, що обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей.

При цьому, суд зазначає, що право на свободу мирних зібрань є одним із фундаментальних прав демократичного суспільства та разом із свободою вираження поглядів закладає його основу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо заборони проведення мирних заходів, зборів, мітингів, походів, демонстрацій, в тому числі з встановлення наметів з 10.06.2017 до 10.07.2017 позивач посилається на високу ймовірність здійснення провокаційних дій по відношенню до учасників заходу, неконтрольований розвиток яких може призвести до масових заворушень, виникнення сутичок між представниками релігійних організацій.

У відповідності до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

З вказаного приводу Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях що заборона проведення зібрань з посиланням на можливі порушення громадського порядку має бути заснована на достовірних доказах. Зокрема, у своєму рішенні «Махмудов проти Російської Федерації» від 26.07.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що з огляду на засадничий характер свободи зібрань та її тісний зв'язок із демократією повинні мати місце переконливі та неспростовні доводи, що виправдовують втручання у це право. Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Станков і Об'єднана організація Македонії «Ілінден» проти Болгарії від 02.10.2001 року, зазначено, що вірогідність незначних інцидентів не може слугувати обґрунтуванням заборони на проведення мітингів. Є зрозумілим, що будь-яка демонстрація, що проводиться у громадському місці, певною мірою може викликати порушення громадського порядку та зіткнення з елементами ворожості.

Цим же ж рішенням встановлено, якщо будь-яка вірогідність напруження та палкого обміну думок між групами опонентів у ході демонстрацій буде підставою для її заборони, суспільство буде позбавлене можливості почути інші погляди з будь-якого питання, що посягає на позицію більшості… Національна влада має виявляти особливу пильність під час забезпечення можливості меншості висловлювати свої погляди, навіть якщо вони суперечать суспільній думці.

Враховуючи вказане суд зазначає, що докази надані позивачем, в тому числі лист Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, від 09.06.2017 №8689/108/56-2017 не свідчить достовірно про реальну небезпеку заворушень чи злочинів, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей.

Згідно пунктів 1, 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави. Із вказаного можні дійти висновку, про обов'язок держави, насамперед в особі правоохоронних органів забезпечувати реалізацію основоположних прав громадян шляхом усунення чи припинення можливих небезпек. Крім цього, підпунктом 3 пункту б частини 1 статті 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» адміністративний орган, який отримав повідомлення про за планове зібрання зобов'язаний здійснювати контроль за забезпечення при його проведенні громадського порядку.

За таких обставин, позивачем не доведено про наявність встановлених Законом підстав для введення обмежувальних заходів судом, а позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Крім цього, у позовній заяві позивач просить встановити обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання не лише відповідачу, але й іншим суб'єктам, які не є учасниками процесу та не подавали відповідних заявок на проведення мирних зібрань на усій території міста Коломия з 10.06.2017 по 10.07.2017. Така заборона по своїй суті є прямим порушенням статті 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що поряд із встановленими та вказаними вище обставинами є окремою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167, 182 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Кафарський В.В.

Судді: Григорук О.Б.

Матуляк Я.П.