Справа № 813/3258/16
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/2715/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Кузьмича С.М. та Костіва М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача ОСОБА_1;

від відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.01.2017р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 до Керівника апарату Стрийського міськрайонного суду Львівської обл. ОСОБА_3, Стрийського міськрайонного суду Львівської обл., Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській обл. про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на публічній службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

28.09.2016р. позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому, із урахуванням поданої під час розгляду справи заяви про уточнення позовних вимог, просила визнати неправомірним та скасувати наказ № 141/к від 21.09.2016р. про її звільнення; поновити її на посаді помічника судді Стрийського міськрайонного суду Львівської обл.; стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській обл. на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу (Т.1, а.с.3-5, 31).

13.12.2016р. позивачем подано до суду розрахунок, відповідно до якого сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 15129 грн. 37 коп. (Т.1, а.с.88).

Також у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_5 від 12.01.2017р. до суду, в якій вона просить визнати її переведення до патронатної служби протиправним; у разі, якщо суд визнає, що її звільнення проведено у відповідності до вимог КЗпП України та прийде до переконання про відсутність підстав для поновлення на посаді помічника судді Стрийського міськрайонного суду Львівської обл., з метою повного захисту трудових прав, просила суд вийти за межі позовних вимог та зобовязати Стрийський міськрайонний суд Львівської обл. виконати обовязок по працевлаштуванню та поновити її на рівнозначній посаді (Т.1, а.с.197-199).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.01.2017р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (Т.2, а.с.119-128).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржила позивач ОСОБА_5, яка покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити у повному обсязі (Т.2, а.с.139-146).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відсутність порушень закону під час переведення позивача до патронатної служби, оскільки із наказом про зміну істотних умов позивача не ознайомлювали, такий наказ судом не досліджувався. Також зазначений перевід здійснений з 01.09.2016р., при цьому повноваження судді Пака В.М. припинені з 13.06.2016р. За наведених умов відповідачами не дотримані приписи ч.2 ст.92 Закону України «Про державну службу».

Судом не зясовано вірну дату настання юридичного факту припинення повноважень судді Пака В.М., хоча припинення таких повноважень відбулося з наступного дня після досягнення останнім 65-річного віку, тобто, з 13.06.2016р. Звідси, судом невірно застосовані норми ч.4 ст.126 Конституції України та ч.4 ст.113 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Також невірними є висновки суду про відсутність у відповідачів підстав для вирішення питання про призначення ОСОБА_5 другим помічником іншого судді; під час розгляду справи не досліджувалися штатний розпис суду та наявність вакантних посад.

Окрім цього, апелянтом підтверджено належними доказами її належність до жінок, які самі виховують дітей, через що в силу ст.184 КЗпП України відповідач Стрийський міськрайонний суд Львівської обл. зобовязаний був виконати обовязок по її працевлаштуванню.

В частині порушення судом вимог процесуального закону покликається на недотримання останнім приписів ст.ст.65, 141 КАС України, оскільки судом не допитувався батько дитини ОСОБА_6

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача на підтримання поданої скарги, заперечення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, впродовж 12.05.2015р.-21.09.2016р. позивач ОСОБА_5 перебувала у трудових відносинах з Стрийським міськрайонним судом Львівської обл. (Т.1, а.с.7).

Так, наказом № 43/к від 12.05.2015р. вона була призначена з 12.05.2015р. на посаду помічника судді Стрийського міськрайонного суду Львівської обл. Пака В.М. на час виконання суддею повноважень судді Стрийського міськрайонного суду Львівської обл.; цим же наказом позивачу присвоєно 11 ранг п'ятої категорії посад державного службовця (Т.1, а.с.47).

Підставою для винесення вищевказаного наказу слугували подання судді Пака В.М. від 08.05.2015р. та заява позивача від 12.05.2015р. (Т.1, а.с.45, 46).

30.06.2016р. позивач була попереджена про зміни в організації праці та істотних умов праці на підставі ч.3 ст.3 Закону України «Про державну службу», ст.32 КЗпП України (Т.1, а.с.51, 52). Також остання подала керівнику апарату заяву від 30.06.2016р. про згоду із зміною істотних умов праці (Т.1, а.с.54).

Постановою Верховної ОСОБА_7 України № 1513 від 08.09.2016р. суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської обл. Пак В.М. звільнений у зв'язку з неможливістю виконувати свої повноваження за станом здоров'я (Т.1, а.с.9-10).

Наказом голови Стрийського міськрайоного суду Львівської обл. №140/к від 21.09.2016р. суддю Пака В.М. відраховано зі штату суду (Т.1, а.с.56, 62).

Припинення трудових відносин зі суддею шляхом відрахування судді зі штату суду було здійснено на підставі наказу Державної судової адміністрації України № 97 від 20.05.2016р. «Про затвердження Порядку формування, ведення, обліку та зберігання особових справ суддів».

В подальшому 21.09.2016р. Стрийським міськрайонним судом Львівської обл. видано наказ № 141/к, яким відповідно до п.2 ч.1 ст.36, ст.ст.47, 116 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про відпустки» звільнено позивача із займаної посади помічника судді з 21.09.2016р. у зв'язку з закінченням строку трудового договору (Т.1, а.с.54).

Із змісту заявленого позову слідує, що свої вимоги ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що після закінчення строку дії трудового договору вона продовжувала працювати і жодна із сторін не заявила про припинення дії трудового договору. Зокрема, повноваження судді припиняються виключно з підстав, визначених ч.7 ст.126 Конституції України, і цей перелік є вичерпний. При досягненні суддею 65-річного віку він звільняється з посади за віком. Якщо суддю з будь-яких причин не звільнено з посади, він не може здійснювати свої повноваження зі здійснення правосуддя з наступного дня після досягнення шістдесяти п'яти років. Так, судді Паку В.М. виповнилося 65 років 12.06.2016р., повноваження судді припинилися з 13.06.2016р. Отже кінцевою датою її строкового договору слід вважати 13.06.2016р. Однак, відповідачі вважають, що кінцевою датою строкового договору є день виведення судді зі штату суду.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.92 Закону України «Про державну службу» посади помічників суддів належать до посад патронатної служби. Позивач письмово повідомлялася про зміну істотних умов праці у зв'язку з переведенням до патронатної служби 30.06.2016р. Відповідно до ч.4 ст.92 вказаного Закону на працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про працю, крім статей 39-1, 41-43-1, 49-2 КЗпП. На період попередження зазначеної категорії працівників (до спливу двохмісячного строку (60 календарних днів від дати ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов праці або меншого строку, якщо помічник погодиться на нові умови раніше та подав відповідну заяву)) оплата їх праці, пільги, гарантії, компенсації, які вони мали у зв'язку з наявністю статусу державного службовця, повинні бути за ними збережені відповідно до законодавства, що діяло до 01.05.2016р.

Отже, до 01.09.2016р. за позивачем зберігалися гарантії передбачені трудовим законодавством відповідно до законодавства, що діяло до 01.05.2016р., в тому числі ст.ст.39-1, 41-43-1, 49-2 КЗпП. Так, як повноваження судді Пака В.М. закінчилися 13.06.2016р., а перехід позивача до патронатної служби здійснено з 01.09.2016р., тому таке переведення не відповідає вимогам вищевказаного Закону.

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявлених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач на час виникнення спірних правовідносин була працівником патронатної служби, а її переведення до патронатної служби проведено із дотриманням вимог закону.

Окрім цього, настання обумовленого факту (припинення трудових відносин зі суддею) є підставою для припинення трудового договору з помічником судді - позивачем у зв'язку з закінченням строку трудового договору.

Із матеріалів справи вбачається, що жоден із суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської обл. не звертався до керівника апарату з проханням або вимогою про прикріплення ОСОБА_5, як додаткового помічника, як і не зверталася з такими заявами і сама позивач. Таким чином, у відповідача не було підстав вирішувати питання щодо призначення позивача другим помічником іншого судді.

Також станом на 21.09.2016р. (день звільнення позивача) у Стрийському міськрайонному суді Львівської обл. була наявна одна вакантна посада - секретаря судового засідання (на час відпустки без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, яка потребує індивідуального догляду матері, і яка закінчується 04.10.2016р.). Однак, на цю посаду згідно чинного законодавства особа може претендувати лише на підставі конкурсу, який у зв'язку з виходом на роботу основного працівника оголошено не було.

Окрім цього, згідно досліджених під час розгляду справи доказів суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 не утримує сина виключно сама і не відноситься до категорії одиноких матерів, а тому у відповідачів не виникало зобовязань по її працевлаштуванню як одинокої матері.

Погоджуючись із наведеними висновками та у спростування доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.154 Закону України № 2453-VI від 07.07.2010р.«Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) кожний суддя суду загальної юрисдикції має помічника, статус і умови діяльності якого визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим ОСОБА_7 суддів України.

Приписами ч.3 зазначеної статті визначено, що судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Зазначені норми кореспондуються з п.19 Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, затв. рішенням ОСОБА_7 суддів України № 14 від 25.03.2011р., яким передбачено, що помічник судді може бути звільнений з посади з дотриманням вимог законодавства про працю та Закону України «Про державну службу» на підставі заяви про звільнення за власним бажанням або за мотивованим поданням судді, а у випадку тривалої відсутності судді (тривале відрядження, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною тощо) - за наказом керівника апарату відповідного суду. У разі припинення повноважень судді відповідного суду та звільнення судді з займаної посади у встановленому законом порядку, помічник судді звільняється із займаної посади з дотриманням гарантій, передбачених законодавством.

Приписами ст.39-1 КЗпП України визначено, що якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. В свою чергу, приписами ст.49-2 цього Кодексу передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Окрім цього, на час виникнення спірних правовідносин набрав чинності Закон України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу», який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

У відповідності до положень ч.1 ст.92 цього Закону до посад патронатної служби належать посади помічників суддів.

З урахування наведеного, позивач на час виникнення спірних правовідносин була працівником патронатної служби.

На виконання вимог ст.32 КЗпП України позивач 30.06.2016р. була попереджена про зміну істотних умов праці у зв'язку із набранням чинності Законом України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу». Також остання погодилася на зміну істотних умов праці, про що подала керівнику апарату суду відповідну заяву. Таким чином, з 01.05.2016р. посада помічника судді, на якій перебувала позивач, є посадою патронатної служби, а її переведення до патронатної служби відбулося без жодних порушень закону.

Окрім цього, згідно листа ДСА України № 83219/16 від 28.04.2016 р., з метою реалізації положень Закону України «Про державну службу», відповідач Стрийський міськрайонний суд Львівської обл. зобовязаний був розробити та затвердити штатні розписи, які є підставою для попередження працівників про зміну в організації виробництва і праці, зміну істотних умов праці.

На виконання такого листа наказом голови суду № 95 від 30.06.2016р. «Про введення в дію штатного розпису Стрийського міськрайонного суду» введено з 30.06.2016р. в дію штатний розпис Стрийського міськрайонного суду Львівської обл., затверджений начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській обл. 17.06.2016р. (Т.1, а.с.169).

Виходячи із системного аналізу чинного законодавства, колегія суддів вважає, що прийняття та звільнення помічника судді з займаної посади має свою специфіку, а саме: судді самостійно здійснюють добір помічників; помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді; помічник судді підлягає звільненню з займаної посади в разі припинення повноважень судді, за яким він був закріплений.

Як встановлено, припинення трудових відносин зі суддею Паком В.М. шляхом відрахування його зі штату суду було здійснено 21.09.2016р. Настання вказаного факту (припинення трудових відносин зі суддею) є підставою для припинення трудового договору з помічником судді, тобто, позивачем, у зв'язку з закінченням строку трудового договору.

Також колегія суддів погоджується з доводами відповідачів про те, що процедура звільнення судді з посади є досить складною, що повязано зі специфікою суддівської роботи, а саме здійсненням правосуддя, гарантованим і закріпленим за суддею принципом недоторканності.

Разом з тим, чинне законодавство не передбачає строку, протягом якого має бути звільнений помічник судді, повноваження якого закінчились, і наділяє роботодавця свободою розсуду; не вимагає після прийняття постанови про звільнення судді з посади автоматичного, в той самий день виведення судді зі штату, звільнення з посади його помічника. Це обумовлено насамперед тим, що після юридичного припинення повноважень судді на підставі законодавчого акту, трудові відносини між суддею та судом автоматично не припиняються і продовжуються.

В частині доводів апелянта щодо дати звільнення судді 13.06.2016р. (день досягнення суддею 65-річного віку), колегія суддів враховує, що відповідно до ч.3 ст.122 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною ОСОБА_7 України постанови про звільнення з посади судді, а не з дня досягнення 65-річного віку.

Враховуючи, що постановою Верховної ОСОБА_7 України від 08.09.2016р. суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської обл. Пак В.М., помічником якого була позивач, звільнений із займаної посади, то з цієї дати виникли підстави для звільнення позивача із займаної нею посади.

Відповідно до п.17 Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, затв. рішенням ОСОБА_7 суддів України № 14 від 25.03.2011р., у випадку тривалої відсутності судді (тривале відрядження, відсторонення судді від посади, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною тощо), а також у період з моменту закінчення (припинення) повноважень судді з відправлення правосуддя до моменту поновлення цих повноважень або звільнення судді з займаної посади у встановленому законом порядку, помічник судді може тимчасово виконувати обов'язки помічника іншого судді, про що на підставі особистої заяви помічника судді та подання відповідного судді видається наказ керівника апарату суду.

Крім того, у випадку тривалої відсутності судді (тривале відрядження, відсторонення судді від посади, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною тощо), а також з моменту закінчення (припинення) повноважень судді з відправлення правосуддя або звільнення судді з займаної посади у встановленому законом порядку, помічника судді за його згодою наказом керівника апарату суду може бути переведено на іншу посаду працівника апарату суду на строк до припинення тривалої відсутності судді або поновлення повноважень судді.

Аналіз викладених положень дає підстави для висновку, що вони можуть бути застосовані лише у випадку обставин, які зумовлені тимчасовою відсутністю відповідного судді або ж тимчасовою відсутності у судді відповідних повноважень.

З огляду на припинення повноважень судді Стрийського міськрайонного суду Львівської обл. Пака В.М. у зв'язку зі звільненням, ці повноваження не може бути поновлено, а тому й підстави для застосування до спірних правовідносин п.17 вказаного Положення є відсутніми.

Із матеріалів справи вбачається, що жоден із суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської обл. не звертався до керівника апарату з проханням або вимогою про прикріплення ОСОБА_5, як додаткового помічника, як і не зверталася з такими заявами і сама позивач. Таким чином, у відповідачів не було підстав вирішувати питання щодо призначення позивача другим помічником іншого судді (Т.2, а.с.101).

Разом із тим, станом на 21.09.2016р. у Стрийському міськрайонному суді Львівської обл. була наявна одна вакантна посада - секретаря судового засідання (на час відпустки без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, яка потребує індивідуального догляду матері, і яка закінчується 04.10.2016р). Однак, на цю посаду згідно чинного законодавства особа може претендувати лише на підставі конкурсу, який у зв'язку з виходом на роботу основного працівника оголошено не було (Т.1, а.с.244).

Відповідно до ч.3 ст.184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини - інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового договору.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про звільнення за п.2 ст.36 КЗпП України судам слід врахувати, що звільнення з цих підстав вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (або понад три роки, але не більше, ніж до 6 років, якщо дитина за медичним висновком в цей період потребує домашнього догляду), одиноких матерів (жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама) при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда проводиться з обов'язковим працевлаштуванням (ч.3 ст.184 КЗпП). Не може бути визнано, що власник або уповноважений ним орган виконав цей обов'язок по працевлаштуванню, якщо працівниці не була надана на тому ж або іншому підприємстві (в установі організації) інша робота або запропонована робота, від якої вона відмовилась з поважних причин. Передбачені ч.3 ст.184 КЗпП України гарантії поширюються і на випадки звільнення у зв'язку з закінченням строку договору зазначених працівників, коли вони були прийнятті на сезонні роботи.

Факт виховання дитини і утримання матірю самостійно, про що стверджує позивач, не підтверджено жодними доказами по справі. Під час судового розгляду справи не були надані достовірні докази того, що особа, яка записана в свідоцтві батьком дитини, не бере участь в його утриманні. Покликання позивача на довідку з місця проживання, в якому відсутня реєстрація батька дитини, на довідку з дошкільного навчального закладу, не підтверджують статус позивача як одинокої матері.

Окрім цього, під час роботи в суді позивач не подала жодного документа, який би підтверджував цей факт; натомість заповнила особову картку, в якій таких відомостей не відобразила. Крім того, позивач не зверталася з заявами про надання їй додаткової відпустки, як одинокій матері.

Наведені в особовій картці відомості як «не заміжня» не можуть засвідчувати статус одинокої матері; документи про позбавлення батька дитини батьківських прав, щодо тривалого невиконання рішення суду про стягнення аліментів позивачем не подавалися (Т.1, а.с.230, 239-242, 243).

Натомість, під час прийняття на роботу позивач надала свідоцтво про народження ОСОБА_8, 29.06.2011р., в якому вказано, що батько дитини є ОСОБА_6

Також батько дитини ОСОБА_6 упродовж судового розгляду справи надав письмові пояснення, в яких підтвердив факт участі у вихованні сина, сплату аліментів на утримання дитини (Т.2, а.с.44-54).

Отже, наявними у справі доказами стверджується, що ОСОБА_5 не утримує сина виключно сама, а тому не відноситься до категорії одиноких матерів.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини та положення нормативно-правових актів, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що наказ Стрийського міськрайонного суду Львівської обл. № 141/к від 21.09.2016р. «Про звільнення ОСОБА_5О.» винесений із дотриманням вимог закону.

У звязку з тим, що оскаржений наказ є правомірним, підстави для поновлення позивача на посаді та стягнення на її користь середнього заробітку є відсутніми.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню за безпідставністю та необґрунтованістю, а тому у задоволенні позову належить відмовити.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.01.2017р. в адміністративній справі № 813/3258/16 залишити без задоволення, а вказану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_7
судді ОСОБА_9
ОСОБА_10

Дата складення постанови в повному обсязі 09 червня 2017 року