Справа № 810/4048/16
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4048/16 Головуючий у 1-й інстанції: Виноградова О.І. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Літвіної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона № 12» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24.02.2017 року у справі за позовом Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона № 12» про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона № 12» про стягнення податкового боргу.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24.02.2017 року позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 12" (07500, Київська обл., смт. Баришівка, вул. Жовтнева, 98, код ЄДРПОУ 1354183) на користь Держави в особі Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області 102 070 (сто дві тисячі сімдесят) грн 06 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

У засідання учасники процесу не з'явилися, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 червня 2001 р. відповідач зареєстрований, як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 6).

Так, відповідачем було подано до позивача податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), зокрема:

- 18 лютого 2013 р. за 2013 р., у якій самостійно визначено грошове зобов'язання з названого податку у сумі 11 819 грн 67 коп. (а.с. 97-99);

- 20 листопада 2014 р. за 2014 р., у якій самостійно визначено грошове зобов'язання з названого податку у сумі 11 819 грн 67 коп. (а.с. 100-102);

- 19 серпня 2015 р. за 2015 р., у якій самостійно визначено грошове зобов'язання у сумі 14806 грн 64 коп. (а.с. 103-105);

- 22 лютого 2016 р. за 2016 р., у якій самостійно визначено грошове зобов'язання з названого податку у сумі 21 217 грн 91 коп. (а.с. 106-108).

15 квітня 2015 р. позивачем проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податкових зобов'язань по податку на прибуток приватних підприємств та орендної плати за землю у період з 30 серпня 2012 р. по 18 лютого 2014 р., за результатами якої складено акт № 710/10-17-1500-0135418 від 15 квітня 2015 р. (а.с. 44-46).

У розділі "Висновок" вказаного акту зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств та орендної плати за землю (а.с. 46).

24 квітня 2015 р., на підставі результатів акту перевірки № 710/10-17-1500-0135418 від 15 квітня 2015 р. позивачем винесено податкове повідомлення-рішення № , яким накладено на відповідача сплатити штраф у сумі 466 грн 76 коп. (а.с. 47).

Податкове повідомлення-рішення вручено представникові відповідача 24 квітня 2014 р., що підтверджується розпискою про отримання (а.с. 47).

Також, 24 квітня 2015 р., позивачем винесено податкове повідомлення-рішення № , яким на позивача накладено грошове зобов'язання у сумі 340 грн 63 коп.

Податкове повідомлення-рішення отримано представником відповідача 24 квітня 2014 р., що підтверджується підписом представника відповідача на корінці податкового повідомлення-рішення (а.с. 113).

06 червня 2016 р. позивачем проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), за результатами якої складено акт № 284/10-1001/01354183 про (а.с. 49-51).

У розділі "Висновок" вказаного вище акту зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасне подання у встановлений термін податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) - юридичної особи за 2015 рік (а.с. 51).

07 червня 2016 р. на підставі висновків названого акту перевірки № 284/10-1001/01354183 позивачем винесено податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання, з яких за штрафними санкціями на суму 170 грн 00 коп. (а.с. 52).

Крім того, у відповідача наявна заборгованість із сплати податку на додану вартість.

Відповідачем було подано до позивача податкові декларації з податку на додану вартість, зокрема:

- 18 січня 2014 р. за грудень 2013 р., у якій самостійно визначено грошове зобов'язання з названого податку у сумі 3208 грн 00 коп. (а.с. 11-12);

- 20 липня 2015 р. за червень 2015 р., у якій самостійно визначено грошове зобов'язання з названого податку у сумі 13 979 грн 00 коп. (а.с. 13-14);

- 19 серпня 2015 р. за липень 2015 р., у якій самостійно визначено грошове зобов'язання з названого податку у сумі 1767 грн 00 коп. (а.с. 15-16).

У період з 27 по 28 січня 2015 р. позивачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку відповідача з питань дотримання вимог законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Трейд Мастер Плюс" їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 1 серпня 2014 р. по 31 серпня 2014 р.

За результати проведеної перевірки складено акт № 16/10-17-22-01/01354183 від 3 лютого 2015 р. (а.с. 29-40).

У розділі "Висновок" вказаного акту зазначено, що перевіркою не встановлено факту реального здійснення господарських операцій відповідача з ТОВ "Трейд Мастер Плюс" за період серпень 2014 року (а.с. 39).

16 лютого 2015 р. на підставі результатів акту перевірки № 16/10-17-22-01/01354183 від 3 лютого 2015 р. позивачем винесено податкове повідомлення-рішення № , яким нараховано грошове зобов'язання у сумі 20 625 грн 00 коп., з яких за основним платежем - 16 500 грн 00 коп., за штрафними санкціями - 4125 грн 00 коп. (а.с. 42).

Вказане податкове повідомлення-рішення направлено та отримано відповідачем 18 лютого 2015 р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 43).

18 грудня 2015 р. відповідач подав позивачу уточнений розрахунок податкових зобов'язань за липень 2015 р., згідно з яким вказав штраф, у зв'язку з виправленням помилки, у сумі 38 грн 00 коп. (а.с. 85-88).

29 червня 2016 р. позивачем було проведено камеральну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість відповідача за травень 2016 р.

За результати проведеної перевірки складено акт № 330/15/1354183 від 29 червня 2016 р. (а.с. 53-54).

У розділі "Висновок" вказаного акту зазначено, що дані перевірки свідчать про несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 р. (а.с. 54)

06 липня 2016 р. на підставі результатів акту перевірки № 330/15/1354183 від 29 червня 2016 р. позивачем винесено податкове повідомлення-рішення № , яким нараховано грошове зобов'язання за штрафними санкціями у сумі 1020 грн 00 коп. (а.с. 55).

Вказане податкове повідомлення-рішення направлено та отримано відповідачем 30 червня 2016 р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 56).

Згідно з вимогами п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до вимог пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Як убачається з п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з вимогами п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до вимог п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Положення ст. 269 ПК України, передбачають, що платником земельного податку є власник земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (п. 286.2 ст. 286 ПК України).

Як убачається з п. 287.3 ст. 287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

У відповідача наявний податковий борг зі сплати податку на додану вартість у сумі 57 530 грн 85 коп. та зі сплати земельного податку у сумі 44 539 грн 21 коп.

Наявна у відповідача заборгованість підтверджується копіями:

- податкової декларації відповідача з плати за землю за 2013 р., у якій самостійно визначено грошове зобов'язання з названого податку у сумі 11 819 грн 67 коп. (а.с. 97-99);

- податкової декларації відповідача з плати за землю за 2014 р., у якій самостійно визначено грошове зобов'язання з названого податку у сумі 11 819 грн 67 коп. (а.с. 100-102);

- податкової декларації відповідача з плати за землю за 2015 р., у якій самостійно визначено грошове зобов'язання з названого податку у сумі 14 806 грн 64 коп. (а.с. 103-105);

- податкової декларації відповідача з плати за землю за 2016 р., у якій самостійно визначено грошове зобов'язання з названого податку у сумі 21 217 грн 91 коп. (а.с. 106-108).

- податковим повідомленням-рішенням № , яким нараховано грошове зобов'язання у сумі 466 грн 76 коп. (а.с. 47);

- податковим повідомленням-рішенням № , яким нараховано грошове зобов'язання у сумі 340 грн 63 коп. (а.с. 113);

- податковим повідомленням-рішенням № , яким нараховано грошове зобов'язання у сумі 170 грн 00 коп. (а.с. 52);

- розрахунком податкового боргу з податку на додану вартість, згідно з яким заборгованість відповідача складає 57 530 грн 85 коп. (а.с. 116-117);

- розрахунком податкового боргу з земельного податку, згідно з яким заборгованість відповідача з земельного податку складає 44 539 грн 21 коп. (а.с. 118-119);

- довідкою про відсутність (наявність) заборгованості з податків і зборів, згідно з якою заборгованість відповідача станом на 30 листопада 2016 р. становить 102 070 грн 06 коп. (а.с. 70);

- податкової декларації відповідача з податку на додану вартість за грудень 2013 р., у якій самостійно визначено грошове зобов'язання з названого податку у сумі 3208 грн 00 коп. (а.с. 11-12);

- податкової декларації відповідача з податку на додану вартість за червень 2015 р., у якій самостійно визначено грошове зобов'язання з названого податку у сумі 13 979 грн 00 коп. (а.с. 13-14);

- податкової декларації відповідача з податку на додану вартість за липень 2015 р. (у тому числі уточненого розрахунку (а.с. 85-88)) у якій самостійно визначено грошове зобов'язання з названого податку у сумі 1767 грн 00 коп. (а.с. 15-16) та сума штрафних санкцій в сумі 38 грн 00 коп.;

- податковим повідомленням-рішенням № , яким нараховано грошове зобов'язання у сумі 20 625 грн 00 коп., з яких за основним платежем - 16500 грн 00 коп., за штрафними санкціями - 4125 грн 00 коп. (а.с. 42)

- податковим повідомленням-рішенням № , яким нараховано грошове зобов'язання за штрафними санкціями у сумі 1020 грн 00 коп. (а.с. 55).

Враховано також, що позивачем також було нараховано відповідачу пеню з податку на додану вартість у сумі 16 893 грн 85 коп., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 117) та пеню зі сплати земельного податку у сумі 37 грн 07 коп. (а.с. 119).

Крім того, згідно податкової декларації з плати за землю за 2014 р. за відповідачем рахується несплачена сума податкового зобов'язання у сумі 985 грн 00 коп. з визначеної ним самостійно суми - 11 819 грн 67 коп. (а.с. 70, 82-84).

До того ж відповідно до довідки (а.с. 70) та розрахунку (а.с. 82-84), за відповідачем, згідно податкової декларації з плати за землю за 2016 р., рахується несплачена сума податкового зобов'язання у сумі 15 913 грн 44 коп. з визначеної ним самостійно суми 21 217 грн 91 коп.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав викладених вище.

Крім того, колегія суддів критично ставиться до доводів апеляційної скарги, стосовно того, що позивачем пропущено строк на подачу позовної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

З аналізу вищенаведеної правової норми слідує, що строк давності за узгодженими грошовими зобов'язаннями настає не пізніше 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом.

Таким чином, враховуючи фактичний день сплати грошового зобов'язання позивачем, а саме: 03.02.2015 р. після проведення перевірки, якою було встановлено порушення відповідачем вимог податкового законодавства а тому, колегія суддів зазначає, що позивачем подано позовну заяву до суду не пізніше закінчення 1095 дня, тобто не після спливу строку давності.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона № 12» - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 24.02.2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: А.Ю. Коротких

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Літвіна Н. М.

Коротких А. Ю.