Справа № 708/381/17
Суддя: Ткаченко С. Є.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 708/381/17
Номер провадження № 2-а/708/22/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі : головуючої судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Тендітній Л.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині справу за адміністративним позовом Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, третя особа старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2, про оскарження дій державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій старшого державного виконавця Яжука С.С. щодо стягнення виконавчого збору неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 53663132 від 30.03.2017 року, посилаючись на те, що Чигиринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області 12.04.2017 року отримало постанову старшого державного виконавця Яжука С.С. про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору в розмірі 5800 грн. при примусовому виконанні постанови № 52877520 від 11.11.2016 року щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_3

Вони вважають, що дана постанова винесена з порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Чигиринським районним судом було винесено рішення за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, де зобов'язано управління здійснити ОСОБА_3 з 01.06.2016 року перерахунок відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 90 % заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

ОСОБА_3 звернулася до відповідача із заявою про виконання рішення суду за виконавчим листом.

Управлінням рішення суду було виконано в добровільному порядку та в повному обсязі, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 23.03.2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Однак постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору винесена 30.03.2017 року, а не 24.03.2017 року, як передбачено законом, що свідчить про пропущення строку, передбаченого ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Що стосується стягнення з управління Пенсійного фонду виконавчого збору, то вони вважають, що згідно до п. 1 ч. 5 ст. 27 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів, котрим являється пенсія ОСОБА_3, що узгоджується з постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 19.12.2011 року № 8.

Відповідна правова позиція відображена і в постанові Верховного Суду України, що має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Тому просять суд визнати неправомірною та скасувати постанову ст. державного виконавця Яжука С.С. про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, пояснивши суду, що згідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору повинна бути винесена 24.03.2017 року.

Державний же виконавець, винісши дану постанову несвоєчасно, діяв в порушення ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а тому його дії є неправомірними і він просить скасувати вказану постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Представник відповідача та третьої особи ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надіславши заперечення на позов, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби та стягується з боржника до Державного бюджету України.

При цьому, хоча згідно до п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується, зокрема, за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів, однак відділом примусового виконання рішень виконувалося не виконавче провадження щодо стягнення періодичних платежів (пенсії), а виконувалося рішення суду немайнового характеру щодо зобовязання боржника вчинити визначені дії.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Жодних доказів на підтвердження того, що судове рішення виконано добровільно до відкриття виконавчого провадження, позивачем до них не було надано.

У зв`язку з цим вважають, що позов подано безпідставно і просять суд в його задоволенні відмовити.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підстави, порядок та процедура здійснення виконавчого провадження регулюється Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5).

П. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що 11.11.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження ВП № 52877520 щодо зобов'язанння управління Пенсійного фонду здійснити з 01.06.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_3 відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 90 % заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». (а.с. 7)

У звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 23.03.2017 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 6).

Разом з тим старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 30.03.2017 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з Чигиринського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області виконавчого збору в розмірі 5800 грн. (а.с.4).

Щодо стягнення з позивача виконавчого збору, то згідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

А відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв'язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Загальний порядок виконання рішень судів про стягнення боргу врегульований положеннями ст., ст. 48 - 62 Закону України «Про виконавче провадження», а порядок виконання рішень немайнового характеру врегульовано положеннями ст., ст. 63 - 67 Закону України «Про виконавче провадження».

Як встановлено судом та не заперечується представником позивача, адміністративний позов ОСОБА_3 до Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії держслужбовця з 01.06.2016 року є позовом немайнового характеру.

А згідно до норм ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

А тому посилання представника позивача на п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», згідно до вимог якого виконавчий збір не стягується, зокрема, за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів неможливо взяти в основу доказів, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» розділяє поняття рішень про стягнення боргу та виконання рішень про зобов'язання вчинити певні дії (рішення немайнового характеру), а на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває рішення суду про зобов'язання боржника здійснити перерахунок та виплату пенсії у визначеному порядку, а не стягнення конкретно визначеного розміру суми боргу за невиплаченою пенсією.

У зв'язку з цим, положення про не стягнення виконавчого збору за рішеннями про стягнення періодичних платежів не розповсюджується на виконання рішень немайнового характеру (тобто, про зобов'язання вчинити певні дії), а отже, і на виконавчий лист № 2-а/708/25/16, що виданий Чигиринським районним судом 20.07.2016 року.

З урахуванням цього суд не може взяти в основу доказів посилання представника позивача на правову позицію Верховного Суду України у справі № 21-222а14 від 08.07.2014 року, оскільки представник позивача тлумачить зміст даної постанови без врахування всіх обставин переглянутої справи, що не відповідає правовій позиції Верховного Суду України.

Згідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, боржнику, який не бажає нести відповідальність у вигляді сплати виконавчого збору за відкриття виконавчого провадження, слід виконувати судове рішення добровільно та самостійно до відкриття виконавчого провадження. У такому випадку, виконавчий збір не стягується після встановлення факту виконання до відкриття виконавчого провадження на підставі ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цього представником позивача в судове засідання надано не було.

Разом з тим ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

А як зазначалося вище, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з Чигиринського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області виконавчого збору в розмірі 5800 грн. було винесено лише 30.03.2017 року, тобто з грубим порушенням строків її винесення.

З урахуванням цього, суд вважає, що посилання представника позивача на порушення строків винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору, передбачених ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», є обґрунтованими, а з наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що державний виконавець Яжук С.С. в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 18 та ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» не дотримався передбачених законом строків прийняття процесуального рішення і несвоєчасно виніс оскаржувану постанову, а тому наявні підстави для визнання дій останнього неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, у звязку з чим позов слід задовольнити.

На підставі викладеного та, керуючись ст.19 Конституції України, ст., ст. 18, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 9, 10, 17, 69, 71, 159-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження ВП № 53663132 від 30.03.2017 року про стягнення з Чигиринського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області виконавчого збору в розмірі 5800 гривень.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження ВП № 53663132 від 30.03.2017 року про стягнення з Чигиринського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області виконавчого збору в розмірі 5800 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуюча