Справа № П/811/852/16
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2017 рокусправа № П/811/852/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О.

суддів: Чередниченка В.Є. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Олександрівське лісове господарство»
на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.11.2016р. у справі №П/811/852/16
за позовом:Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області
до: про:Державного підприємства «Олександрівське лісове господарство» стягнення коштів
ВСТАНОВИВ:

11.07.2016р. Державна фінансова інспекція в Кіровоградській області (далі - ДФІ в Кіровоградській області) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства «Олександрівське лісове господарство» (далі - ДП «Олександрівське лісове господарство») про стягнення коштів / а.с. 2-8/.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.07.2016р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №П/811/852/16 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 1 /.

Позивач, посилаючись у позовній заяві про те, що на виконання плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ України на III квартал 2015 р. ним проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01.07.2011р. по 31.08.2015р., в ході якої встановлено, що в період 2011-2014 рр. за КПКВ 1901060 «Ведення лісового і мисливського господарства, охорона і захист лісів в лісовому фонді», внаслідок обрахунку потреби в бюджетних коштах з порушенням пункту 4 «Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів з ведення лісового і мисливського господарства та для створення захисних лісових насаджень і полезахисних лісових смуг», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №253 від 21.02.2007р., відповідачем затверджено асигнування в завищених на 489700грн. розмірах, в тому числі профінансована сума - 375090грн., не профінансована - 114610 грн., що є порушенням п.29 «Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №228 від 28.02.2002р., що було відображено в акті ревізії. У подальшому за результатами ревізії, в порядку ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», відповідачу направлено листа-вимогу про усунення порушень № 11-07-14-14/6088 від 15.12.2015 р. виявлених у ході ревізії, яка є обов'язковою для виконання, але відповідач листом №11-31/21 від 20.01.2016 р. повідомив інспекцію про відмову в усунені виявлених порушень. Враховуючи вищезазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача в дохід державного бюджету кошти, отримані без установлених законом підстав та з порушенням законодавства у суми 375090 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.11.2016р. у справі №П/811/852/16 адміністративний позов задоволено, стягнуто з ДП «Олександрівське лісове господарство» в дохід Державного бюджету України кошти в сумі 375090грн. (суддя Хилько Л.І.) / а.с. 109-112/.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції від 24.11.2016р., подав апеляційну скаргу / а.с. 118-121/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 24.11.2016р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Позивач, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу / а.с. 147-149/, заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача та посилаючись на те, що судом першої інстанції було повно з'ясовано усі обставини справи, які мали значення для її вирішення, та постановлено рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 24.11.2016р. у даній справі залишити без змін.

Позивач та відповідач про день, годину та місце розгляду справи апеляційним судом повідомлені належним чином / а.с. 144-146/. Позивач у письмових запереченнях на апеляційну скаргу просив суд розглянути справу у відсутність свого представника / а.с. 147-149/. Відповідач про можливість розгляду справи у відсутність свого представника, або про поважність причин неявки свого представника, суд у встановленому законом порядку не повідомив. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність представників осіб, які беруть участь у розгляді справи, за наявними в матеріалах справи доказами.

Перевіривши у судовому засіданні доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що виконання пункту 2.11 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на III квартал 2015 року фахівцями позивача у період з 15.09.2015р. по 26.11.2015р. проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Олександрівське лісове господарство» за період з 01.07.2011р. по 31.08.2015р., за результатами якої складено акт №07-09/32 від 03.12.2015р. (далі - акту ревізії)

Як вбачається з наданої суду ксерокопії вищезазначеного акту ревізії /а.с.9-19/ в ході ревізії було встановлено, що в період 2011-2014 років за КПКВ 1901060 «Ведення лісового і мисливського господарства, охорона і захист лісів в лісовому фонді», внаслідок обрахунку потреби в бюджетних коштах з порушенням пункту 4 «Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів з ведення лісового і мисливського господарства та для створення захисних лісових насаджень і полезахисних лісових смуг», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 253 від 21.02.2007 р. (в акті та листі-вимозі допущено описку - 21.07.2007 року), затверджено асигнування в завищених на 489700грн. розмірах, в т.ч. профінансована сума - 375090грн., не профінансована сума - 114610грн., що є порушенням пункту 29 «Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №228 від 28.02.2002 р., ці порушення були допущено з вини колишнього директора лісгоспу ОСОБА_1, колишнього головного бухгалтера ОСОБА_2 та головного економіста ОСОБА_3, якими подавалися завищені розрахунки потреби в бюджетних коштах в період 2011-2014 років, акт ревізії підписано директором ДП "Олександрівське лісове господарство" ОСОБА_4 та головним бухгалтером ОСОБА_5 без зауважень та/або заперечень.

У подальшому, відповідно до ст.. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» позивачем було сформовано та направлено відповідачу лист-вимогу про усунення порушень № 11-07-14-14/6088 від 15.12.2015 року /а.с.20-22/, який є обов'язковим для виконання, але ДП «Олександрівське лісове господарство» листом за вих.№ 11-31/21 від 20.01.2016 р. повідомило позивача про те, що дії підприємства, за якими встановлено порушення, є обґрунтованими та виправданими, оскільки відповідають нормам діючого законодавства / а.с. 23-26/.

Саме невиконання відповідачем у справі п. 2 листа-вимоги № 11-07-14-14/6088 від 15.12.2015 р., який спрямований на усунення виявлених у ході ревізії порушень та є обов'язковим для виконання, обумовило звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Як вбачається з матеріалів даної справи відповідач у справі, як під час розгляду справи судом першої інстанції, у письмових запереченнях на адміністративний позов, так і у апеляційній скарзі заперечував проти заявлених позовних вимог, та зазначав про необґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі з тих підстав, що на його думку даний позов стосується відшкодування збитків, які завдані державі, і є позовом майнового характеру і такий позов не може бути розглянуто в порядку адміністративного судочинства, оскільки вирішення такого спору відноситься до компетенції господарських судів.

При цьому необхідно зазначити, що відповідачем під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом, не наводилось будь-яких заперечень щодо заявлених позивачем вимог та розміру збитків, які визначені позивачем.

Аналіз положень Закону України «Про державну фінансову інспекцію» (зокрема ст. 10 цього закону) п.п. 1,4,6 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України №499/2011 від 23.04.2011р (далі - Положення) дає можливість зробити висновок про те, що органу державного фінансового контролю, яким є позивач у справі, надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові для виконання вимоги щодо їх усунення, при виявлені збитків, які завдані державі чи об'єкту контролю. Орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, яка затверджена Кабінетом міністрів України, та звернутись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Вимога органу державного фінансового контролю спрямовано на корегування роботи підконтрольної установи та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою для виконання. Що стосуються відшкодування виявлених збитків, які завдані державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність можу бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом пред'явлення вимоги і такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду із відповідним позовом.

Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги положення ст. ст. 3, 17 КАС України колегія суддів вважає, що з урахуванням суб'єктного складу учасників спору даний позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами встановленими КАС України, а доводи апеляційної скарги відповідача у ці частині є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо виявлених позивачем у ході ревізії порушень фінансово-господарської дисципліни відповідачем у справі та правильності визначення відповідачем розміру збитків, які завдані внаслідок цього порушення державі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В ході проведеної позивачем ревізії фінансово-господарської діяльності відповідача встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ДП «Олександрійське лісове господарство» у період з 01.07.2011р. по 31.08.2015р. суму видатків по рубках формування та оздоровлення лісів та інших заходів включено в завищених розмірах, а саме до суми доходів від ведення рубок формування та оздоровлення лісів не включено доходи, отримані за деревину, пущену у переробку, а видатки на заготівлю обсягів зазначеної деревини в повному обсязі було включено до видатків на ведення лісового господарства при обрахунку потреби в бюджетних коштах, що є порушенням вимог п. 4 «Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів з ведення лісового і мисливського господарства та для створення захисних лісових насаджень і полезахисних лісових смуг», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №253 від 21.02.2007р., п.29 «Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №228 від 28.02.2002р., яке призвело до безпідставного отримання відповідачем з Державного бюджету протягом перевіряємого періоду коштів у сумі 375090 грн., при цьому такий висновок також окрім досліджених судом доказів підтверджується розрахунком перевищення фінансування (додаток №61 до акту ревізії від 03.12.2015 №07-09/32), який підписано директором та головним бухгалтером відповідача / а.с. 28/, а будь-яких інших письмових доказів на спростування вищезазначених обставин відповідачем в порушення вимог ст. 71 КАС України під час розгляду даної справи не було надано.

Отже, приймаючи до уваги вищенаведені обставини, щодо визначення розміру безпідставно отриманих відповідачем коштів, та з огляду на те, що відповідач у справі є учасником бюджетного процесу в якості одержувача бюджетних коштів та саме на нього покладено обов'язок, при формуванні бюджетного запиту потреби в бюджетних коштах, належним чином обґрунтовувати потребу в таких коштах та надавати відповідні розрахунки, які і враховуються в подальшому розпорядниками при формуванні кошторисів, а завищення потреби у бюджетних коштах при формуванні бюджетного запиту, у розумінні ст.116 Бюджетного кодексу України, є бюджетним порушенням, колегія суддів вважає, що позивачем під час розгляджу даної справи було доведено вчинення відповідачем у справі порушення фінансової дисципліни, яке призвело до безпідставного отримання відповідачем з Державного бюджету протягом перевіряємого періоду коштів у сумі 375090 грн., і суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо обґрунтованості заявлених позивачем у справі позовних вимог та постановив правильне рішення про стягнення з відповідача в дохід Державного бюджету України кошти в сумі 375090грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про задоволення заявлених позивачем у справі позовних вимог, і оскільки під час апеляційного розгляду даної справи будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, постанову суду першої інстанції від 24.11.2016р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Олександрівське лісове господарство» - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.11.2016р. у справі №П/811/852/16 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 КАС України.

Повний текст виготовлено - 08.06.2017р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.М. Панченко