Справа № 127/5286/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/5286/17

Головуючий у 1-й інстанції: Волошин С.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

07 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці про оскарження дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

13 березня 2017 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2017 року адміністративний позов задоволено частково:

-визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці по неврахуванню при визначенні пенсії державного службовця ОСОБА_2 "інших виплат": індексації та матеріальної допомоги;

-зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці провести перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_2 з 13.09.2016 року, включивши до складу заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії, суми "інших виплат": індексації та матеріальної допомоги.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених п. 1,2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 з 07.06.2012 року перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці та отримував пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

25.03.2014 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії державного службовця, у звязку з чим, управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначено позивачу пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" з 14.03.2014 року.

06.02.2017 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою про перерахунок пенсії та про надання інформації щодо складових заробітної плати при призначенні йому пенсії як державного службовця згідно довідки Вінницької обласної державної №01.01-71/8255 від 19.12.2016 року про складові заробітної плати за період роботи з 01.03.2012 року по 28.02.2014 року, а також надати розрахунок пенсії.

Листами № 63/06-32-3/02-2 від 16.01.2017 року та №30/Г-2 від 20.02.2017 року управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії відповідно до чинного законодавства та зазначило, що при визначені заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, було застосовано лише оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років, премії та надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи за 24 місяці (березень 2012 року лютий 2014 року) (а.с.14, 15).

Не погоджуючись з управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці безпідставно відмовлено позивачу в проведенні перерахунку та виплаті пенсії у відповідності до ст.ст. 33, 37, 37-1 Закону України Про державну службу, оскільки з матеріальної допомоги та індексації позивачем були сплачені страхові внески, що підтверджується довідкою Вінницької обласної державної №01.01-71/8255 від 19.12.2016 року про складові заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною1 ст.1 Закону України 24 березня 1995 року Про оплату праці встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці" структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії ).

Згідно зі ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМУ.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Також перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Вищевказаний висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною в Постанові від 20.02.2012 року у справі 21-430а11. Так, за правилами частини 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для усіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 року №1170 встановлено вичерпний перелік видів оплати праці та інших видів, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії, при цьому матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація до зазначеного переліку не входить.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація входять до системи оплати праці державного службовця.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного суду України від 20.02.2012 у справі № 21-430а11, від 14.05.2013 у справі № 21-125а13, від 28.05.2013 у справі № 21-97а13, від 06.11.2013 у справі № 21-350а13.

Згідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідач зазначив, що в силу п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 у разі неприйняття до 01 червня Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, положення про помічника-консультанта народного депутата України та не здійснюється їх перерахунок .

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані норми не поширюються на правовідносини, які виникли в даному випадку між позивачем та відповідачем, оскільки врахування інших складових заробітку не є перерахунком пенсії в розумінні норм Закону України "Про державну службу", який втратив силу. Крім того, під час призначення пенсії позивачу управлінням Пенсійного фонду України у місті Вінниці помилково не враховано до складових заробітної плати матеріальну допомогу та індексацію, а тому усунення цієї помилки можливе шляхом врахування цих сум до складових заробітної плати, що подаються для призначення пенсії згідно Закону України "Про державну службу" та відповідно до довідки Вінницької обласної державної №01.01-71/8255 від 19.12.2016 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивачу призначено пенсію на підставі діючого на той час Закону України «Про державну службу» в редакції від 02 березня 2014 року, відповідач безпідставно не врахував до складових заробітної плати ОСОБА_2 "інші виплати": індексацію та матеріальну допомогу, які відображені у відповідних довідках Вінницької обласної державної адміністрації, у звязку з чим відмова управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо врахування цих виплат (здійснення перерахунку) та виплати пенсії з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги та індексації є протиправною.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що для призначення пенсії підлягають врахуванню до суми заробітної плати суми матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, а тому судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, натомість доводи апеляційної скарги не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, що свідчить про їх безпідставність.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2017 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4