Справа № 2-а-198/10/2103
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2012-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2012 р.Справа № 2-а-198/10/2103

Категорія:10.3.2Головуючий в 1 інстанції: Гапоненко Р.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації на постанову Великолепетиського районного суду Херсонської області від 13 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації, Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації, Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Херсонської обласної державної адміністрації про стягнення разової допомоги на оздоровлення та визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації в частині недоплати зазначеної допомоги протиправними,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів в якому просив визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації в частині недоплати зазначеної допомоги протиправними та стягнути з Управління на його користь недоплачену щорічну компенсацію на оздоровлення за 2007, 2008, 2009 роки в сумі 5810 грн. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що він має статус учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, інваліда 23-ї групи та знаходиться на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації.

Відповідно до змінених позовних вимог ОСОБА_2 просив визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації, Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації та Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Херсонської обласної державної адміністрації протизаконними в частині не донарахування та недоплати разової допомоги на оздоровлення та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату, починаючи з 01.10.2007 року, щорічну разову допомогу на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№796-12 від 28.02.1991 року, виходячи з розміру чотирьох мінімальних заробітних плат.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації позов не визнав з тих підстав, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки ст. 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання Міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами виконавчої влади та ін. Постановою КМУ від 20.09.2005 року №936 затверджено Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно пп. 4 п. 4 зазначеного Порядку щорічна допомога на оздоровлення призначається відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону та Постанови КМУ від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка встановлює розмір щорічної допомоги на оздоровлення. Згідно зазначеної Постанови щорічна допомога на оздоровлення з 2005 року інвалідам ІІІ групи виплачується в розмірі 90 грн.

Представники Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації, Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Херсонської обласної державної адміністрації в своїх запереченнях просили в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити в звязку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Постановою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 13 грудня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації, Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації, Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Херсонської обласної державної адміністрації в частині не донарахування та недоплати щорічної допомоги на оздоровлення неправомірними. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№796-12 від 28.02.1991 року, виходячи з розміру чотирьох мінімальних заробітних плат, починаючи з 01 жовтня 2007 року.

Не погодившись з таким рішенням Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації звернулось з апеляційною скаргою на зазначену постанову, просить її скасувати та ухвалити нове рішення у справі.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі застосовано норми матеріального права, а саме тих нормативно-правових актів України, які стосуються даного спору. Жоден державний нормативно-правовий акт, в тому числі і Конституція України, не містить норм, які б встановлювали ієрархічну залежність одних законів від інших, а тому всі прийняті Верховною Радою України закони є актами рівної юридичної сили.

Головне управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації надало доводи щодо підтримки апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації в яких вказує на те, що виключно Законом України «Про Державний бюджет України»визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Норми, які вводяться цим Законом, діють протягом бюджетного року і є пріоритетними відносно інших законів.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної із осіб, як беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та прирівняних до них осіб , на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як було встановлено, ОСОБА_2 належить до першої категорії як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А №023208. Позивачу встановлена ІІІ група інвалідності із встановленням причини інвалідності захворювання, повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чонобильській АЕС.

13.08.2010 року ОСОБА_2П, звертався до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, однак відповідачем було відмовлено позивачу у виплаті щорічної разової грошової допомоги на підставі того, що бюджетна установа не має права здійснювати виплати на щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в більших розмірах, ніж ті, які встановлені.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»громадяни, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, належать до категорії 1, 2 або 3. Порядок визначення цих категорій визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді : а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 зазначеного Закону, що визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими розміру виплат, встановленого для 3 групи інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»щорічна допомога на оздоровлення виплачується у таких розмірах: інвалідам І і ІІ групи пять мінімальних заробітних плат; інвалідам ІІІ групи, дітям-інвалідам чотири мінімальні заробітні плати.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачами при нарахуванні та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення не було враховано норми ст. 48 вищезазначеного Закону, а нарахування здійснювалося відповідно до Постанови КМУ від 12.07.2005 р. №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка встановлює розмір щорічної допомоги на оздоровлення 2005 року інвалідам ІІІ групи в розмірі 90 грн.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 р від 22.05.2008 року, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), деякі положення закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», положення статті 67 розділу І, пунктів 24, 68, 1018, підпункту 7 пункту 19, пунктів 2022, 2434 підпунктів 16, 812 пункту 35, пунктів 36100 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»та пункту 3 розділу ІІІ «Прикінцеві положення»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523. Ця Постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 2 Постанови від 03 січня 2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», всупереч положень статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»- Кабінет Міністрів України встановив розміри сум, з яких проводиться розрахунок підвищення пенсій, при тому, що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на перерахунок та здійснення на його користь виплати щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру чотирьох мінімальних заробітних плат.

Однак колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції не було враховано пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Враховуючи положення ст. 99 КАС України, позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а відповідач повинен здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача за період з 22.03.2010 року по 13.12.2010 року, з урахуванням виплачених сум вказаної допомоги.

В звязку з цим оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає зміні, оскільки суд по суті правильно вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 201; 205; 207; 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації задовольнити частково, постанову Великолепетиського районного суду Херсонської області від 13 грудня 2010 року змінити.

Викласти другий пункт резолютивної частини постанови в наступній редакції: зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№796-12 від 28.02.1991 року, виходячи з розміру чотирьох мінімальних заробітних плат, починаючи з 22.03.2010 року по 13.12.2010 року.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький