Справа № 2-а-6954/10/1470
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2012-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2012 р.Справа № 2-а-6954/10/1470

Категорія:8.2.3Головуючий в 1 інстанції: Мавродієва М.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

в складі:

головуючого судді - Шеметенко Л.П.

суддів - Домусчі С.Д.

ОСОБА_1

при секретарі - Єршовій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2011 року у справі за адміністративним позовом відкритого акціонерного товариства "ОСОБА_2 Океан" до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2010 року відкрите акціонерне товариств (далі ВАТ) "ОСОБА_2 Океан" звернулося до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків (далі СДПІ про роботі з ВПП) у м. Миколаєві про скасування податкового повідомлення-рішення №00009036/0 від 31 серпня 2010 року щодо зменшення суми бюджетного відшкодування за травень 2010 року на 92 407 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що при перевірці правомірності заявленої підприємством суми бюджетного відшкодування відповідач безпідставно не врахував суму фактичного сплаченого ПДВ у попередніх податкових періодах, а врахував лише суму ПДВ звітного періоду (травня 2010 року).

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що при перевірці позивача встановлено розбіжності між заявленою позивачем сумою бюджетного відшкодування (1 932 016 грн.) та фактично сплаченою позивачем у травні 2010 року постачальниками товарів (послуг), яка становить 1 839 609 грн. Таким чином, позивач не мав права на бюджетне відшкодування 92 407 грн.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2011 року позов задоволено в повному обсязі.

Скасовано, винесене СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві, податкове повідомлення-рішення №00009036/0 від 31 серпня 2010 року про зменшення суми бюджетного відшкодування на 92 407 грн., в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішення, СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві подало апеляційну скаргу, в якій апелянтом ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Податкове повідомлення рішення №00009036/0 від 31 серпня 2010, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за травень 2010 року на суму 92 407 грн. оформлено податковим органом на підставі акта перевірки від 18 серпня 2010 року №851/36/14307653, складеного за результатами позапланової виїзної перевірки, з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за травень 2010 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01 по 31 травня 2010 року.

У висновку акта перевірки зазначено, що за результатами перевірки не можливо підтвердити заявлену суму бюджетного відшкодування за травень 2010 року у розмірі 1 839 609 грн., що повязано з неотриманням відповідей по запитам щодо проведення перевірок з питань правових відносин по постачальниках товарів, робіт (послуг) ВАТ "ОСОБА_2 ярдс Океан" на дату підписання акту перевірки. На порушення пп.7.7.1, 7.7.2 п.7.7. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування у розмірі 92 407 грн. за травень 2010 року.

У розділі 3.4 акту перевірки зазначено, що позивачем по рядку 2 Розрахунку суми бюджетного відшкодування "частина залишку відємного значення, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг)" задекларовано суму 1 932 016 грн. На підставі наданих до перевірки оригіналів платіжних доручень на сплату постачальникам за товари, роботи (послуги) у травні 2010 року встановлено, що фактично сплачена позивачем сума ПДВ постачальникам таких товарів (послуг) становить 1 839 609,17 грн.

Також, згідно з актом, перевіркою встановлено порушення позивачем пп.7.7.1, 7.7.2 п.7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", оскільки ВАТ "ОСОБА_2 ярдс Океан" безпідставно завищено суму частини залишку відємного значення, фактично сплачена підприємством у травні 2010 року, та яка підлягає бюджетному відшкодуванню на суму 92 407 грн.

Згідно з поясненнями податкового ревізора-інспектора, яка проводила перевірку, висновок про фактичну сплату позивачем 1 839 609,17 грн. було зроблено шляхом вибіркового аналізу стану платежів зроблених позивачем контрагентам-постачальникам у травні 2010 року. При цьому виявилось, що по ряду підприємств позивачем сплачено у ціні товару ПДВ у меншому розмірі, ніж задекларовано у податковому кредиті на суму 92 407 грн. По деяким іншим підприємствах є переплата. В підтвердження вказаного, суду надано розрахунок суми, яка підлягає відшкодуванню ВАТ "ОСОБА_2 ярдс Океан" у травні 2010 року.

У податковій декларації з ПДВ за травень 2010 року позивачем у рядку 9 визначена сума податкових зобовязань у розмірі 508 545 грн., а у рядку 17 сума податкового кредиту у розмірі 2 440 561 грн. Актом перевірки не встановлено порушень у формуванні позивачем дозволеного податкового кредиту травня 2010 року у сумі 2 440 561 грн. та податкових зобовязань у сумі у розмірі 508 545 грн. Різниця між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту визначена у рядку 18 та становить 1 932 016 грн. (2 440 561 грн. 508 545 грн.), яка і була заявлена до бюджетного відшкодування. Сплачений в ціні товару у травні 2010 року податок на додану вартість становив 2 273 105, 94 грн., що підтверджується реєстром платежів за період з 01 травня 2010 року по 31 травня 2010 року та не заперечується відповідачем.

Позивач входить до переліку підприємств відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року №1256 "Про затвердження переліку суднобудівних підприємств, для яких запроваджуються заходи державної підтримки суднобудівної промисловості", та для яких встановлені особливі правила. Так, при відємному значенні сум ПДВ, обрахованих у порядку, передбаченому пп.7.7.1 п.7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", таким підприємствам відшкодування з бюджету здійснюється у податковому періоді, наступному за звітним періодом, в якому виникло відємне сальдо податку. При цьому, сума відображена у рядку 22.2 податкової декларації поточного звітного податкового періоду, переноситься до рядка 23.1. податкової декларації цього самого податкового періоду, а розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється у загальновстановленому порядку.

Акт перевірки, лист СДПІ за результатами розгляду скарги позивача від 26 серпня 2010 року та заперечення проти позову, не містять чіткого обґрунтування висновку відповідача про те, що незважаючи на фактичну сплату позивачем у травні 2 273 105, 94 грн. у травні постачальникам за придбані товари, сплата у розмірі дозволеного податкового кредиту складає лише 1 839 609 грн., тому позивачем завищено бюджетне відшкодування на суму 92 407 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що бюджетному відшкодуванню підлягає сума ПДВ, фактично сплаченого отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), незалежно від того, хто є цими постачальниками та в якому розмірі здійснено оплату по кожному з них окремо, тобто, для відшкодування податку значення має загальна (не персоніфікована) сума сплаченого платником ПДВ у певному податковому періоді.

Колегія суддів вважає вказані висновки суду першої інстанції правильними та такими, що відповідають вимогам матеріального права.

В апеляційній скарзі СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві вказується, що при перевірці позивача встановлено розбіжності між заявленою позивачем сумою бюджетного відшкодування (1 932 016 грн.) та фактично сплаченою позивачем у травні 2010 року постачальниками товарів (послуг), яка становить 1 839 609 грн. Таким чином, позивач не мав права на бюджетне відшкодування 92 407 грн.

Колегія суддів не приймає до уваги вказані доводи апелянта та вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до пп.7.7.1, 7.7.2 п.7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (який регулював спірні правовідносини на час їх виникнення) - сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені Законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Аналіз вищенаведених норм Закону свідчить про те, що бюджетному відшкодуванню підлягає частина від'ємного значення всіх попередніх податкових періодів наростаючим підсумком, а не лише останнього (звітного) податкового періоду.

Згідно з п.6 "Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість", затвердженого Наказом ДПА України від 30 травня 1997 року №166 (який втратив чинність з 04 березня 2011 року, але регулював спірні правовідносини на час їх виникнення) - розрахунок суми бюджетного відшкодування для підприємств суднобудування і літакобудування здійснюється у загальновстановленому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що у податковій декларації з ПДВ за травень 2010 року позивачем у рядку 9 визначена сума податкових зобовязань у розмірі 508 545 грн., а у рядку 17 сума податкового кредиту у розмірі 2 440 561 грн. Різниця між сумою податкового кредиту та податкового зобовязання (рядок 18 декларації) дорівнює сумі в розмірі 1 932 016, яка і була заявлена до бюджетного відшкодування. При цьому, актом перевірки не встановлено порушень у формуванні позивачем податкового кредиту травня 2010 року у сумі 2 440 561 грн. та податкових зобовязань у сумі у розмірі 508 545 грн.

Таким чином, сума бюджетного відшкодування розрахована у повній відповідності до ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", а правильність визначальних показників формули розрахунку підтверджена безпосередньо актом перевірки.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог є правильними.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційна скарга є повною копією заперечення на адміністративний позов (а.с.108-110), яке було проаналізовано судом першої інстанції належним чином з викладенням відповідних висновків за результатами цього аналізу.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що жодного доводу стосовно помилковості правової позиції суду першої інстанції апелянт не наводить, що також вказує на необгрунтованість апеляційної скарги.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст судового рішення виготовлено 17 лютого 2012 року.

Головуючий:/підпис/Л ОСОБА_3

Суддя:/підпис/ОСОБА_4

Суддя:/підпис/ОСОБА_1