Справа № 804/279/16
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/279/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

"12" травня 2017 р.

справа № 804/279/16

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Панченко О.М., перевіривши на відповідність вимогам КАС України апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2016 р. у справі № 804/279/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Картсервіс Плюс"

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними ,-

встановив:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2016 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Картсервіс Плюс" задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2017 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху і надано час для усунення недоліків апеляційної скарги до 22 лютого 2017 року, а саме зобов'язано надати докази сплати судового збору в повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2017 року відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про продовження строку для сплати судового збору, апеляційну скаргу на постанову суду від 30 вересня 2016 року повернуто відповідачу.

19.04.2017 року відповідач (після зміни назви - Державна податкова інспекція у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області) повторно оскаржив постанову суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач заявив клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження. В обґрунтування клопотання відповідач посилається, зокрема, на те, що на виконання ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.01.2017 р. ним було направлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги по сплаті судового збору з наступним змістом: «Так, згідно довідки ДПІ у Соборному районі м.Дніпра від 16.01.2017 №248/8/04-63- 05-017 повідомляє, що станом на 16.01.2017 рік відсутній кошторис ДПІ на 2017 рік за загальним фондом КПКВ 3507010. Відповідно до тимчасового кошторису на 2017 рік за загальним фондом КПКВ 3507010 за КЕКВ 2800 кошти для сплати судового збору відсутні.» Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2017 року по справі

№804/279/16 апеляційну скаргу повернуто скаржнику, а у задоволення клопотання - відмовлено.

В обґрунтування клопотання відповідач також посилається на положення п.1 ст.102 КАС України, п. 4 ст.6 КАС України, п.8 ч.3 ст.129 Конституції України, п.6 ч.1 ст.7 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржену постанову ухвалено у письмовому провадженні 30.09.2016 року. Копію постанови суду від 30.09.2016 року відповідач отримав 07.12.0216 року. Другу апеляційну скаргу відповідач подав до суду першої інстанції 19.04.2017 року, тобто з пропуском строку встановленого ч.2 ст. 186 КАС України.

Зі змісту доводів, наведених відповідачем в обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вбачається, що, на думку відповідача, відсутність бюджетного фінансування є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі “Пономарьов проти України” (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Рішення Європейського Суду з прав людини згідно з статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини” мають в Україні значення джерела права.

На думку суду, відсутність фінансування суб'єкта владних повноважень не є тотожним майновому стану сторони у справі, а отже не є підставою для відстрочення сплати чи звільнення від сплати судового збору, як це передбачено ст.88 КАС України та ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Держава, приймаючи певні правові норми щодо сплати судового збору, взяла на себе відповідні зобов'язання щодо його сплати при зверненні до суду суб'єктів владних повноважень, у тому числі органами фіскальної служби.

Слід зазначити й про те, що одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин (у тому числі органами державної влади) своїх прав та обов’язків, передбачених законами України.

Таким чином, відсутність у суб'єкта владних повноважень коштів, необхідних для виконання вимог процесуального закону - КАС України в частині надання документу про сплату судового збору, не може бути ні підставою для відстрочення сплати чи звільнення від сплати судового збору суб'єкта владних повноважень, ні поважною підставою пропуску ним строку апеляційного оскарження. Поновлення строку апеляційного оскарження в цьому випадку є порушенням принципу остаточності судового рішення.

Отже, поважних підстав пропуску строку апеляційного оскарження відповідач не навів.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2016 р. слід залишити без руху та запропонувати відповідачу упродовж тридцяти днів з дня отримання ухвали вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 186, ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2016 р. у справі № 804/279/16 залишити без руху.

Запропонувати Державній податковій інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області упродовж тридцяти днів з дня отримання ухвали вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2016 р. у справі № 804/279/16.

Роз'яснити Державній податковій інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області , що відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 189 КАС України якщо заяву не буде подано в зазначений строк або підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку, визначеному ст.212 КАС України.

Суддя О.М. Панченко