Справа № 500/1650/17
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/1650/17
Провадження № 2-а/500/75/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до директора Ізмаїльської міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 01.03.2017 року за № 22,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 01.03.2017 року за № 22.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.03.2017 року директором Ізмаїльської міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_2 відносно начальника Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 22 в розмірі 170 грн., за порушення п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року за № 1105, а саме перешкоджання уповноваженим особам Ізмаїльської міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у проведенні перевірки використання страхових внесків. Зазначену постанову позивач вважає незаконною та такою що підлягає скасуванню, оскільки 31.01.2017 року Ізмаїльським обєднаними управління Пенсійного фонду України Одеської області отримано повідомлення про проведення Ізмаїльською міською виконавчою дирекцією Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності планової перевірки з 22.02.2017 року по 27.02.2017 року. Ізмаїльським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області листом від 07.02.2017 року за № 1179/12 доведено до відома відповідача, що законних підстав для проведення планової перевірки немає, оскільки з 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 року № 1728-VIII, яким строком на 1 рік (до 31.12.2017 року) встановлено мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Таким чином, позивач вважає, що були відсутні підстави для проведення планової перевірки Ізмаїльською виконавчою дирекцією Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Разом з тим, 22.07.2017 року посадовими особами Ізмаїльської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було складено акт відмови від допуску до перевірки та протокол про адміністративне правопорушення, при цьому зазначені акт та протокол були складені за відсутності начальника Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області ОСОБА_1 та про складення протоколу позивач дізналась зі слів працівників управління. Про час та місце розгляду справи позивачу відомо не було, постанову про накладення адміністративного стягнення позивачу було направлено 29.03.2017 року майже через місяць після її винесення.

З урахуванням чого, позивач вважає що підстав для її притягнення до адміністративної відповідальності у відповідача не було та постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, оскільки було порушено вимоги Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 року за № 1728-VIII, яким строком на 1 рік (до 31.12.2017 року) встановлено мароторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності та порушено вимоги ст. 256, 268, 278, 285 КУпАП, в звязку з чим, позивач ОСОБА_1 була позбавлено можливості скористуватися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

В судовому засіданні відповідач директор Ізмаїльської міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_2 уточненні позовні вимоги не визнала та заперечувала щодо задоволення позову посилаючись на те, що 01.03.2017 року начальник Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області ОСОБА_1 була притягнена до адміністративної відповідальності за ст. 188-23 КпАП України у звязку із вчиненням дій, що перешкоджають уповноваженим особам органів Фонду соціального страхування України у проведенні перевірки щодо використання страхових коштів, тобто безпідставно відмовилась допускати до перевірки представників Фонду.

Право Фонду перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду передбачено Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року за № 1105. Про проведення планової перевірки Ізмаїльська міська виконавча дирекція Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності попередила позивача, як посадову особу Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області. В свою чергу, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не відноситься до органів державного нагляду у розумінні Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 року за № 1728-VIII, яким строком на 1 рік (до 31.12.2017 року) встановлено мароторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

В свою чергу, ОСОБА_1 відмовилась від отримання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення, про що у протоколі № 22 від 22.02.2017 року було зроблено відповідне застереження та в протоколі було зазначено дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме 01.03.2017 року о 11 годині 00 хвилин в приміщенні каб. 3 Ізмаїльської міської виконавчої дирекції Оденського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, за адресою: 68600, м. Ізмаїл, вул. Соборна, 38. Через безпідставну відмову у підписанні та отриманні одного примірника протоколу про адміністративне правопорушення його було передано начальнику Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області ОСОБА_1 через секретаря за місцем роботи, що чинним законодавством України не заборонено. До того ж, 29.03.2017 року погоджуючись із законністю повідомлення Фонду про перевірку позивач ОСОБА_1 допустила працівників Фонду до виконання своїх повноважень та перевірки щодо витрачення коштів Фонду.

Допитна в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що обіймає посаду провідного інспектора Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області. 22.02.2017 року дійсно прийшли для проведення перевірки співробітники Ізмаїльської міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яких вона провела до бухгалтерії управління. В подальшому, їх нібито не допустили до перевірки. Потім в той же день, через деякий час знову прийшов співробітник Ізмаїльської міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та запитав чи на місці начальник Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області ОСОБА_1, але її в той час на робочому місці не було. Про вона повідомила. Тоді він попросив отримати вже заповнений протокол, що і було виконано. ОСОБА_1 в цей час на робочому місці не було і вона особисто протокол не отримала.

Допитна в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що обіймає посаду головного спеціаліста Ізмаїльської міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та 22.02.2017 року разом з провідним спеціалістом ОСОБА_4 прибули до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області для проведення планової перевірки. Перебуваючи в кабінеті заступника начальника управління, в який також прийшла начальник управління ОСОБА_1 їм повідомили що не допускає до проведення перевірки. Після цього вони повернулись на робоче місце до Ізмаїльської міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, де було складено протокол про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 В той же день, провідний спеціаліст ОСОБА_4 знову повернувся до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області для вручення вказаного протоколу ОСОБА_1, але її не було на робочому місці і протокол був вручений секретарю для передачі його ОСОБА_1 Так, ОСОБА_1 дійсно не відмовлялась від отримання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки секретар повідомив, що її не було на робочому місці. Акт відмови від підпису був складений формально, оскільки начальника Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області ОСОБА_1 не було на робочому місці.

Вислухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.02.2017 року спеціалістами фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Одеського обласного відділення Ізмаїльської міської виконавчої дирекції було складено акт відмови від допуску до перевірки, в якому було зазначено, що начальник Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області ОСОБА_1 відмовилась допускати до перевірки, посилаючись на Закон України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 03.11.2016 року за № 1728- VIII та допустить до перевірки тільки за наявності дозволу регуляторної служби України.

В звязку з цим, 22.02.2017 року головним спеціалістом Ізмаїльської міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за № 22 за ст. 188-23 КУпАП відносно начальника Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області ОСОБА_1 В той же день вказаний протокол про адміністративне правопорушення вручено секретарю Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, про що на протоколі зроблено запис дати отримання та прізвище особи, яка отримала протокол.

01.03.2017 року директором Ізмаїльської міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за № 22, якою за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-23 КУпАП на начальника Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 170 грн., в наслідок вчинення нею дій щодо перешкоджання уповноваженим особамІзмаїльської міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у проведенні перевірки використання страхових коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Згідно з положеннями пунктів 2, 3, 4, 7 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" Фонд має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій (у тому числі від органів доходів і зборів, банківських, інших фінансово-кредитних установ) та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності відомості щодо використання страхових коштів; перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки; порушувати відповідно до законодавства питання про притягнення посадових осіб до відповідальності за порушення законодавства у сфері соціального страхування, вимагати надання інформації про вжиті заходи.

Відповідно до п. 2, 4 ч. 2 ст. 10 зазначеного Закону Фонд зобов'язаний здійснювати контроль за дотриманням порядку використання страхувальником страхових коштів, контролювати правильність витрат за соціальним страхуванням, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань соціального страхування.

Порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) встановлено Інструкцією про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затвердженою постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності N 29 від 22.12.2010 року (далі - Інструкція N 29).

Так, відповідно до п. 6.2 зазначеної Інструкції страхувальник під час здійснення перевірки зобов'язаний: допускати посадових осіб органу Фонду до здійснення перевірки за умови дотримання порядку здійснення перевірки, передбаченого цією Інструкцією, та надавати необхідні для здійснення перевірки документи.

В свою чергу, вимоги Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 03.11.2016 року за № 1728- VIIIобумовлюють про заборону здійснення державного нагляду у сфері господарської діяльності.

Водночас, частиною 1 статті 3 ГПК України визначено, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Тобто, в даному випадку перевірка Ізмаїльської міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності цільового використання коштів не є перевіркою у сфері господарської діяльності, тому вимоги щодо допуску до перевірки Ізмаїльської міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності були в рамках повноважень.

В свою чергу, відно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 256 названого Кодексу у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, серед іншого, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За змістом наведених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, вбачається, що протокол про вчинення особою адміністративного правопорушення складається виключно в присутності цієї особи.

Проте, як встановлено в судовому засіданні вказаний протокол про адміністративне правопорушення складався 22.02.2017 року за відсутності ОСОБА_1, в протоколі відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто порушено право позивача подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також не роз'яснено йому права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу.

Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів присутності позивача під час складання протоку або відмови позивача від підписання та отримання протоколу.

Більш того, з показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3, якою без посередньо складався вказаний протокол встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складався за відсутності позивача ОСОБА_1 та вона не відмовлялась від його отримання.

Таким чином, відповідачем допущено суттєві порушення положень КУпАП під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що позбавило його можливості надати пояснення про факт правопорушення, а також пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Аналогічну за змістом правову позицію викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016 року (справа № 814/2424/14, головуючого Зайця В.С., № рішення 55469236).

Враховуючи на вищезазначені порушення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимогиОСОБА_6 та визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 01 березня 2017 року за № 22 винесену директором Ізмаїльської міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 188-23 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8-12, 69 - 72, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до директора Ізмаїльської міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 01.03.2017 року за № 22 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 01 березня 2017 року за № 22 винесену директором Ізмаїльської міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 188-23 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_7