Справа № 523/1994/17
Суддя: Шепітко І. Г.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/1994/17
Провадження №2-а/523/173/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2017 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Плахута А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 в місті Одесі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора другої роти другого батальйону УПС у м.Одесі та Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАА №055254 від 30.01.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, складену інспектором другої роти другого батальйону УПС у м.Одесі лейтенантом поліції ОСОБА_2 у виді штрафу в розмірі 425 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що інспектор неправомірно вимагав від нього страховий поліс та неправомірно склав оскаржувану постанову, не ознайомивши при цьому з матеріалами справи, не розяснив права та обовязки, не запропонував отримати копію постанови та не ознайомив з правом на оскарження постанови в суді, тому оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив адміністративний позов задовольнити повністю, посилаючись на вимог ст.16 Закону України Про дорожній рух та ст.21 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідачі у судове засідання не зявились, про слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, представник ГУДАІ ГУМВС України в Одеській області надіслав письмові заперечення, надавши аудіо-відеозапис з місця вчинення правопорушення та просив у позові відмовити повністю.

Згідно ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши позивача, вивчивши та дослідивши надані письмові докази та відеоматеріали в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 30.01.2017 року позивач у справі керував автомобілем Volkswagen Golf 3201, номерний знак JBG 889, у м.Одесі по вул.Академіка Філатова, 24, та близько 02-50 год. був зупинений інспектором другої роти другого батальйону УПС у м.Одесі лейтенантом поліції ОСОБА_2, котрий повідомив позивача про непрацюючий задній лівий габаритний ліхтар у нічний час, що є порушенням правил дорожнього руху, та просив предявити документи, а саме: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

На таку вимогу поліцейського позивач надав посвідчення та свідоцтво, однак на вимогу про надання полісу відреагував відмовою та сперечанням з поліцейським з приводу його незаконної вимоги, оскільки, на його думку, поліс надається виключно у випадку скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що передбачено Законом, а не правилами дорожнього руху, які є підзаконним актом. Такі обставини позивачем не заперечувались та підтверджені наданими відповідачем відеоматеріалами, дослідженими у судовому засіданні.

Після відмови позивача надати поліс, інспектором другої роти другого батальйону УПС у м.Одесі

лейтенантом поліції ОСОБА_2 була складена постанова ЕАА №055254 від 30.01.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") - тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.293КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У відповідності до вимог п.11 ч.1 ст.23 Закону України Про національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; тощо, що передбачено ч.1 ст.31 цього Закону. Частиною 2 вказаної статті визначено, що під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобовязана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Пунктами 2, 5 ч.1 статті 32 вказаного Закону, поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: … 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; … 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1, ч.1 ст.35 цього Закону).

Ст.40 вказаного Закону передбачає, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У відповідності до вимог ст.16 Закону України Про дорожній рух, водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних

засобів; виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах

України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 затверджено Правила дорожнього руху У тексті Правил слова працівник міліції в усіх відмінках і формах числа замінено словом поліцейський у відповідному відмінку і числі згідно з Постановою КМ № 161 від 22.03.2017, згідно п.2.1 яких водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; Підпункт "а" пункту 2.1 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 620 від 09.06.2011; в редакції Постанови КМ № 1029 від 26.09.2011 б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); Підпункт "б" пункту 2.1 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 124 від 11.02.2009; в редакції Постанови КМ № 1029 від 26.09.2011; із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 136 від 06.03.2013, № 162 від 04.06.2014 ..... ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) Підпункт "ґ" пункту 2.1 в редакції Постанови КМ № 16 від 06.01.2005.

У відповідності до вимог п.2.4 правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; Підпункт "а" пункту 2.4 в редакції Постанови КМ № 1029 від 26.09.2011.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до вимог ч.1 ст.37 Закону України Про дорожній рух, забороняється експлуатація транспортних засобів, зокрема у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), передбачена ч.1 ст.126 КУпАП та вірно кваліфіковано інспектором поліції при складенні постанови.

Суд не погоджується з позицією позивача щодо необхідності надання полісу виключно у випадку вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що передбачено п.п.21.1, 21.2, 21.4 ст.21 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки зазначений Закон регулює правовідносини з приводу страхового відшкодування і додатково акцентує увагу на необхідності обовязкового надання полісу у випадку дорожньо-транспортної пригоди та також вимагає наявності полісу і з приводу перевірки його наявності, обовязок перевірки покладає на відповідні підрозділи поліції, - у випадку складання протоколів про порушення правил дорожнього руху та оформленні дорожньо-транспортної пригоди.

Так, згідно п.21.1 ст.21 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу(за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса(сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування… П.21.2 цього Закону визначає, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхуванн цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху (1306-2001-п) та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; Абзац другий пункту 21.2 статті 21 із змінами, внесеними згідно із Законами N3565-VI (3565-17) від 05.07.2011, N766-VIII (766-19) від 10.11.2015 \

П.21.3 вказує на те, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом (п.21.4) Стаття 21 в редакції Закону N 586-VI ( 586-17 ) від 24.09.2008.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що законність чи незаконність дій поліцейського не може визначати кожен водій на місці можливого вчинення правопорушення та допускати суперечки з

правоохоронцем при виконанні ним службових обовязків, водії транспортних засобів такими повноваженнями не наділені, однак випадку незгоди з вимогами поліцейського будь-яка особа має право звернутися зі скаргою на його дії чи бездіяльність до керівництва відповідного правовохоронного органу чи безпосередньо до суду

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу відповідає діючому законодавству та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.7-9, 11, 71, 158, 160, 162, 163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Копію постанови направити відповідачам.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя: