Справа № 2-а-1222/11/1470
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2012-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2012 р.Справа № 2-а-1222/11/1470

Категорія:10.1Головуючий в 1 інстанції: Желєзний І.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Бойка А.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Державного підприємства «Суднобудівний завод імені 61 Комунара»на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року у справі за позовом Державного підприємства «Суднобудівний завод імені 61 Комунара»до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2011 року ДП «Суднобудівний завод імені 61 Комунара»звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до УПФУ в Центральному районі м.Миколаєва про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу №407/40 від 05.11.2010р. Позов мотивує тим, що спірна вимога про сплату боргу в сумі 19083509,93 грн. є протиправною, оскільки сформована на підставі незаконних рішень, які оскаржуються підприємством в судовому порядку. Крім того, позивач зазначив, що ухвалою господарського суду від 23.09.2009р. порушено провадження у справі про банкрутство ДП «Суднобудівний завод імені 61 Комунара»та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

УПФУ в Центральному районі м.Миколаєва проти позову заперечило, зазначивши, що рішення, які включені в спірну вимогу про сплату боргу дійсно оскаржуються в судовому порядку, однак жодне з них не скасовано. Вимоги позову вважає безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.04.2011 року позов ДП «Суднобудівний завод імені 61 Комунара»залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ДП «Суднобудівний завод імені 61 Комунара» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нову постанову, якою його позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований як платник збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в УПФУ в Центральному районі м.Миколаєва, а тому відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»повинен подавати звітність до органів ПФУ, а також нараховувати, обчислювати та сплачувати до цих органів страхові внески.

ДП «Суднобудівний завод імені 61 Комунара» є юридичною особою і згідно ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) є страхувальником

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17 Закону страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески

Частиною 6 ст.20 Закону передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страховими внесками, відповідно до ст.1 Закону, є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше, та кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.2 ст.106 Закону суми страхових внесків, своєчасно не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій, розмір яких визначено пунктами 8, 9 ст.106 даного Закону.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

З матеріалів справи вбачається, що рішеннями №3791 від 07.11.2008р., №532 від 05.03.2008р., №935 від 23.04.2009р., №1563 від 09.06.2009р., №1205 від 05.05.2009р. та №1877 від 30.07.2009р. до позивача були застосовані фінансові санкції та нарахована пеня.

УПФУ в Центральному районі м.Миколаєва надіслало позивачу вимогу про сплату боргу №407/40 від 05.11.2010р. на суму 19083509,93 грн., однак заборгованість по сплаті страхових внесків залишається непогашеною.

В обґрунтування вимог позову та апеляційної скарги ДП «Суднобудівний завод імені 61 Комунара» зазначає, що рішення про застосування штрафних санкцій оскаржені підприємством в судовому порядку, а тому вимога про сплату боргу є протиправною як така, що сформована на підставі помилкових рішень. Колегія суддів критично ставиться до таких тверджень апелянта, оскільки вони не підтверджені жодним доказом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що відсутність у вимозі про сплату боргу №407/40 від 05.11.2010р. дати набрання нею чинності, не може бути достатньою підставою для її скасування, оскільки це не впливає на правомірність її прийняття.

Відповідно до п.п.8.3 п.8 Інструкції про прядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1, вимога формується на підставі актів документальних перевірок та облікових даних з карток особових рахунків страхувальників за формою згідно з додатком 9 Інструкції, однак жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обовязковість заповнення всіх рядків вимоги у разі направлення її страхувальнику.

Виходячи із встановлених обставин справи, наявності заборгованості у позивача по сплаті страхових внесків по пенсійному страхуванню, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана відповідна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

В силу ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 197, 199 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Суднобудівний завод імені 61 Комунара»залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Бойко А.В.

ОСОБА_1