Справа № 367/1280/17
Суддя: Оладько С. І.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/1280/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

головуючої судді Оладько С.І

при секретарі Костяк В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпінь справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ірпінського об»єднаного Управління Пенсійного Фонду України Київської області про зобов»язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом,відповідно до якого зазначив,що він у період з 01.09.1975 по 23.08.1991 року проходив військову службу у Збройних Силах Радянського Союзу, а з 24.08.1991 по 25.11.1996 у Збройних Силах України і був звільнений з військової служби наказом Першого заступника МО України № 0103 від 03.08.1996 року. 25.11.1996 року Позивачу була призначена пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» . Військову пенсію отримував по 30.06.2012 року.

Позивачу з 08.2013 року було призначено пенсію за віком, а з 01.09.2015 пенсію виплачували в розмірі 3659 гр83 коп., згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2010, 2011 та 2012 роки.

Однак, з 01.02.2017 року позивачу було зменшено пенсію до рівня 1903,89 грн. 89 коп., при цьому Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області, жодним чином не повідомило Позивача по зменшення розміру його пенсії та причини таких дій. На усне звернення Позивача до працівників Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області про причини зменшення пенсії, Відповідачем, була надана відповідь, що розмір пенсії Позивача зменшено та приведено у Відповідність до вимог ч. З ст. 45 Закону України Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що при переході з одного виду пенсій на інший, обчислення заробітної плати (доходу) проводиться із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), що враховується при призначенні (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Таким чином, Відповідач провів перерахунок розміру пенсії, застосував показник заробітної плати за 2007 рік, яка складала 1197 грн 91 коп.

Позивач з даним рішенням відповідача не погоджується,поскільки він не був повідомлений про перерахунок вказаної пенсії.Крім того,відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за вибором особи,яка має право на зазначені пенсії.

Відповідач прийняв неправильне рішення та вважає, що позивач здійснив перехід з одного виду пенсії на інший в рамках Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший вид пенсій призначений цим же Законом.

Але позивачу, 25.11.1996 року було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Тоді як за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»позивач звернувся вперше.

Крім того, абз. 2 ч. З статті 45 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», перебачено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Проте, позивач жодним чином, не виявляв бажання щоб йому при призначення пенсії за віком, застосовувався показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

За правилами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»при призначенні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. З моменту виходу на пенсію 25.11.1996 року і по 31.07.2013 Позивач працював та з його заробітної плати сплачувалися податки та загально обовязкові збори, у тому числі до ПФУ України.

Позивач останні три роки до моменту призначення пенсії за віком (14.08.2013) отримував заробітну плату в наступних розмірах:

за 2010 рік - 52640,16 грн.;

за 2011 рік-45350,71 грн.;

за 2012 рік - 49550,25 грн.

за 2013 рік - 32311.37 ( за сім місяців).

загальна сума: 179852,49 грн. - наведені дані містяться у картці персоніфікованого обліку Позивача, у якій відображаються відрахування до пенсійного фонду із заробітку пенсіонера.

Отже, для визначення розміру пенсії Позивача, необхідно враховувати середню заробітну плату (дохід), з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саму за 2010-2012 роки, тобто до 2013 року, коли Позивач звернувся за призначенням пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Обчислення розміру пенсії Позивача у відповідності до чинного пенсійного законодавства України тягне за собою нарахування Позивачу пенсії в значно більшому розмірі, ніж той, який було нараховано на даний час.

Відповідач, приймаючи рішення стосовно застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік, порушує права позивача.

Позивач просить зобовязати управлінням Пенсійного Фонду України у м. Ірпінь Київської області, провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення, тобто 2010-2012 роки починаючи з 01.02.2017 року.

Відшкодувати ОСОБА_1 640,00 гривень (суму судового збору) з Державного бюджету України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала,просила у позові відмовити,поскільки позивачу в листопаді 2016 при перевірці пенсійної справи було виявлено помилку,яка булла допущена при переведенні з одного виду пенсії на інший вид в частині застосування показника середньої заробітної плати.З 1 грудня 2016р пенсійна справа булла приведена у відповідність до чинного законодавства та застосовано показник середньої зарплати за 2007р.При цьому представник пояснила,що позивач не був проінформований про вказаний перерахунок пенсії.

Суд,заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази по справі,оглянувши оригінал пенсійної справи позивача,вважає позов таким,що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні встановлено,що ОСОБА_1, у період з 01.09.1975 по 23.08.1991 року проходив військову службу у Збройних Силах Радянського Союзу, а з 24.08.1991 по 25.11.1996 у Збройних Силах України і був звільнений з військової служби наказом Першого заступника МО України № 0103 від 03.08.1996 року. 25.11.1996 року. Позивачу призначена пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» .Військову пенсію отримував по 30.06.2012 року.

З 01. 08.2013 року позивачу призначено пенсію за віком, а з 01.09.2015 пенсію виплачували в розмірі 3659 гр 83 коп., згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2010, 2011 та 2012 роки.

Також,у судовому засіданні встановлено,що01.02.2017 року позивачу було зменшено пенсію до рівня 1903,89 грн. 89 коп.Відповідач провів перерахунок розміру пенсії, застосував показник заробітної плати за 2007 рік, яка складала 1197 грн 91 коп.

Суд вважає дані дії відповідача протиправними виходячи із наступного.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

- пенсія за віком;

- пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

- пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Тобто пенсія за вислугу років не передбачена Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тобто частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший вид пенсій призначений цим же Законом.

Як зазначалось раніше,позивачу, 25.11.1996 року було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Як вбачається із матеріалів пенсійної справи позивача,останній звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у 2013р вперше. .

Крім того, абз. 2 ч. З статті 45 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перебачено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Однак із заяви позивача від 01.08.2013р про призначення йому пенсії за віком не вбачається,що Позивач просив призначити йому пенсію за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

За правилами частини другої статті 40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при призначенні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Враховуючи викладене,суд вважає застосування до позивача ч 3 ст 45 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставним,поскільки як уже зазначалось раніше 25.11.1996 позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати у галузях економіки по Україні за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2010, 2011, 2012 роки.

Згідно правової позиції, щодо застосування частини третьої ст. 45. Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладеній у постанові Верховного Суду України по справі від 31.03.2015 №21-612а14, зазначено,що відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Враховуючи викладене,суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов, зобов»язати Ірпінське об»єднане Управління Пенсійного Фонду України Київської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки,що передують року звернення,тобто 2010-2012 роки,починаючи з 01.02.2017р.

Відповідно до ст 94 КАС України,поскільки адміністративний позов суд задовольняє,то судові витрати у суммі 640гр суд відшкодовує ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського об»єднананого Управління Пенсійного Фонду України Київської області .

На підставі ст.. 19 Конституції України , ст.. 9,40,45 Закону України Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,звільнених з військової служби та деяких інших осіб»,керуючись ст.ст. 2,4,9,11,71,86,99,100,158-163,167 КАС України,суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов»язати Ірпінське об»єднане Управління Пенсійного Фонду України Київської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки,що передують року звернення,тобто 2010-2012 роки,починаючи з 01.02.2017р.

Відшкодувати ОСОБА_1 судові витрати у суммі 640гр за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського об»єднананого Управління Пенсійного Фонду України Київської області .

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд на протязі 10 днів.

З мотивованою постановою суду сторони по справі зможуть ознайомитись 06.06.2017р.

Суддя: ОСОБА_2