Справа № 816/291/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 р.Справа № 816/291/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2017р. по справі № 816/291/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Пенсійний фонд України , Полтавського обласного військового комісаріату

про визнання рішень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

23 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Полтавського обласного військового комісаріату у якому просив:

- визнати невмотивованим рішення Пенсійного фонду України від 31.01.2017 року № 52/В-11 щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 30.12.2016 на розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05.12.2016 № 45;

- визнати невмотивованим розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05.12.2016 року за № 45;

- зобов'язати керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області направити до Полтавського обласного військового комісаріату списки осіб із зазначенням прізвища ОСОБА_1 із вимогою витребувати відповідну довідку про розмір грошового забезпечення військовослужбовця відповідної категорії для проведення перерахунку його пенсії, зазначивши із 01.01.2016 року - про щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення, встановлену Наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 зі змінами згідно постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 № 161, а також із 01.01.2016 року - про щомісячну премію у розмірі 425 відсотків посадового окладу, встановлену наказом Міністра оборони України від 27.01.2016 № 44, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 (із змінами), постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 №18 (із змінами);

- визнати невмотивованим розпорядження Полтавського обласного військового комісаріату від 30.12.2016 № 2759;

- зобов'язати Військового комісара Полтавського обласного військового комісаріату направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення військовослужбовця відповідної категорії для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1, зазначивши про щомісячну додаткову грошову винагороду із 01.01.2016 - у розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення, встановлену Наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 зі змінами згідно постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 № 161, а також із 01.01.2016 року - про щомісячну премію у розмірі 425 відсотків посадового окладу, встановлену наказом Міністра оборони України від 27.01.2016 № 44, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 (із змінами), постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 № 18 (із змінами);

- зобов'язати керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи із щомісячної додаткової грошової винагороди, встановленої Наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 зі змінами згідно постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 № 161, в розмірі, збільшеному на 60 відсотків місячного грошового забезпечення - із 01.01.2016 року, а також - із щомісячної премії, в розмірі, збільшеному на 425 відсотків посадового окладу - із 01.01.2016 року, встановленої наказом Міністра оборони України від 27.01.2016 № 44, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 (із змінами), постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 №18 (із змінами), із врахуванням раніше виплачених сум пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що має право на здійснення перерахунку пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до положень частини четвертої статті 63 названого Закону з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, встановленої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 №595, та премії, встановленої наказом Міністра оборони України від 27.01.2016 №44. Однак, за результатами звернення до відповідачів із заявами про вчинення дій, спрямованих на здійснення перерахунку, отримав відмову, що мотивована посиланнями на відсутність правових підстав для здійснення такого перерахунку, оскільки визначені позивачем виплати носять тимчасовий характер та не враховуються до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого розраховується пенсія.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2017 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Полтавського обласного військового комісаріату про визнання рішень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії передано до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області для розгляду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2017 по справі № 816/291/17 в частині її предметної підсудності місцевому загальному суду як адміністративному суду є такою, яка постановлена без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, в порушення норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та підлягає скасуванню. Вказує, що частиною 4 ст. 6 КАС України встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адмініст ративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Зазначає, що 22 липня 2016 року Харківський апеляційний адміністративний суд по справі № 539/1631/16-а за позовом позивача до Полтавського обласного військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії, встановив, що предметом позовних вимог ОСОБА_2 у Лубенському міськрайонному суді Полтавської області до Полтавського обласного військового комісаріату є вчинення дій, щодо обчислення розміру грошового забезпечення військовослужбовців відповідної категорії, до якої належав позивач на час його звільнення в запас із Збройних Сил України, а також дій щодо передачі відповідної довідки до пенсійного органу, до компетенції якого належить призначення пенсії. Отже, враховуючи положення ч. 2 ст. 18 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_2 до Полтавського обласного військового комісаріату про зобов'язання вчинити певні дії, імперативно підсудні окружному адміністративному суду, оскільки за своїм змістом не належать до переліку спорів, які передбачені п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КАС України якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду. Вказує, що обставинами рішення (ухвали) суду апеляційної інстанції від 22.08.2016 р. по справі № 539/1631/16-а уже встановлено, що спори фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат до Полтавського обласного військового комісаріату про зобов'язання вчинити певні дії, якщо відкрито провадження у справі, імперативно підсудні окружному адміністративному суду. Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року по справі № 539/1631/16-а набрала законної сили з моменту її проголошення. За приписами частин сьомої, восьмої статті 22 КАС України адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, розглядається адміністративним судом, до якого вона надіслана. Спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Вказує, що ухвалюючи рішення (ухвалу) від 13 квітня 2017 року по справі № 816/291/17 Полтав ський окружний адміністративний суд обставини із приводу практики підсудності адміністративного позову стороною у якому є державний орган - не дослідив, на додану до матеріалів адміністративного позову ухвалу Колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2016 року по справі № 539/1631/16-а - увагу не звертав, наданим у справу даною ухвалою доказам оцінки не надавав, а тому таким чином порушив норми матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. Просить суд апеляційну скаргу задовольнити. Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року про передачу до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області адміністративної справи № 816/291/17 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Полтавського обласного військового комісаріату про визнання рішень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - скасувати. Повернути справу № 816/291/17 для продовження розгляду до суду першої інстанції - Полтавського окружного адміністративного суду.

Сторони в судове засідання не прибули, були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Від позивача по справі надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Просить вимоги апеляційної скарги задовольнити повністю.

Від відповідача, Полтавського обласного військового комісаріату, надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. При прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України та ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену ухвалу , суд першої інстанції посилався на п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України та зазначав, що даний спір фактично є спором про оскарження дій суб'єкта владних повноважень, скасування рішень з приводу перерахунку соціальних виплат, а тому, у відповідності до вимог пункту 1 частини першої статті 17, пункту 4 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, повинен розглядатись місцевим загальним судом як адміністративним судом.

Колегія суддів погоджуючись з висновком суду першої інстанції про повернення позову, виходить з наступного.

Як свідчать матеріали справи, предметом вказаного спору є оскарження дій і бездіяльності суб'єкта владних повноважень, скасування рішень , зобов'язання вчинити певні дії для проведення перерахунку пенсії , зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії тощо .

В обґрунтування позовних вимоги позивач посилається на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007р. "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та інші , які стосуються військовослужбовців.

Згідно з преамбулою Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

За змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР, статті 1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 3 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно частини 4 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Предметну підсудність адміністративних справ визначено статтею 18 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно з пунктом 1 частини другої вказаної статті окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до пункту 4 частини першої згаданої статті, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що по суті заявлені вимоги спрямовані на вирішення питання про видачу довідки про розмір грошового забезпечення позивача, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та направлення її до пенсійного органу, тобто, видача та направлення довідки матиме наслідком перерахунок пенсії позивача, як військовослужбовця.

Враховуючи викладене, відповідно до наведених вище положень пункту 4 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, даний спір предметно підсудний місцевому загальному суду як адміністративному суду.

Наявність у складі осіб, які беруть участь у справі, органів державної влади, а також незгода позивача із рішеннями (діями) суб'єктів владних повноважень з питань пов'язаних із перерахунком пенсії військовослужбовця не відносить цей спір до підсудності окружного адміністративного суду, оскільки, як зазначено вище, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заявлені позовні вимоги, пов'язані між собою та стосуються одного і того ж предмета спору про перерахунок та виплату пенсії у відповідному розмірі, та підсудні місцевому загальному суду як адміністративному суду, незалежно від статусу відповідача (органи державної влади).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний спір фактично є спором про оскарження дій суб'єкта владних повноважень, скасування рішень з приводу перерахунку соціальних виплат (пенсії), а тому у відповідності до вимог пункту 1 частини першої статті 17, пункту 4 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України даний спір належить розглядати місцевим загальним судом як адміністративним в порядку, встановленому КАС України.

Колегія суддів зазначає , що відповідно до ч.8 ст.22 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Посилання апелянта на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2016 року по справі №539/1631/16-а до уваги судом не приймаються , оскільки дана ухвала не є обов'язковою для виконання в розумінні ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2017р. по справі № 816/291/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 06.06.2017 р.