Справа № 815/3302/16
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/3302/16

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Дейнеги С.Є.,

представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідачів/апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ДФС України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» до Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області та ДФС України про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2016 року ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» звернулося до суду з адміністративним позовом до Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області та ДФС України, (враховуючи уточнення), у якому просило визнати протиправними дії ДФС України щодо блокування прийняття податкової звітності та податкових накладних №1 від 15.08.2016 року та №2 від 31.08.2016 року; зобовязати ДФС України відновити реєстрацію податкової звітності ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» () в електронному вигляді, зареєструвати податкові накладні №1 від 15.08.2016 року та №2 від 31.08.2016 року.

В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» знаходиться на обліку Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області. Між позивачем та Іллічівською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області укладено договір про визнання електронних документів. Позивачем засобами електронного зв'язку на адресу відповідача було направлено податкові накладні №1 від 15.08.2016 року та №2 від 31.08.2016 року, однак їх не було прийнято з посиланням на те, що можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності. Позивач посилається на те, що оскільки договір про визнання електронної звітності є діючим, податкові накладні, подані засобами електронного зв'язку, безпідставно не були зареєстровані. Таким чином дії відповідачів щодо блокування прийняття податкової звітності та податкових накладних №1 від 15.08.2016 року та №2 від 31.08.2016 року є протиправними, а реєстрація декларацій має бути відновлена та зареєстрована.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року адміністративний позов ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» задоволений повністю. Визнано протиправними дії ДФС України щодо блокування прийняття податкової звітності та податкових накладних №1 від 15.08.2016 року та №2 від 31.08.2016 року. Зобовязано ДФС України відновити реєстрацію податкової звітності ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» () в електронному вигляді, зареєструвати податкові накладні №1 від 15.08.2016 року та №2 від 31.08.2016 року.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ДФС України подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою повністю відмовити у задоволені адміністративного позову ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ».

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідачів/апелянта ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «УЛС ГЛОБАЛ» (ідентифікаційний код 39158662) зареєстровано за адресо: Одеська область, м. Чорноморськ, с.Бурлача Балка, вул. Північна 41. ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Іллічівську (у теперішній час м. Чорноморськ) ГУ ДФС в Одеській області.

30 вересня 2015 року між ДПІ у м. Іллічівську та ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» укладено договір про визнання електронних документів №4 (а.с. 8-10). Згідно п. 1 Договору предметом договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу. пп. 1.1 ст. 3 Договору передбачено, що Платник податків зобов'язаний надсилати до органу ДПС податкові документи в електронному вигляді у форматі (стандарті), затвердженому ДПА України.

Відповідно до п. 4 розділу 6 вказаного договору орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ»» надіслало до органу ДПС податкові накладні, а саме:

- податкову накладну №1 від 21.06.2016 року. Однак з квитанції №1 податкова накладна доставлена до ДФС України та документ не прийнято так як «можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності» (а.с. 133-134);

- податкову накладну №2 від 31.08.2016 року. Однак з квитанції №2 вбачається, що податкова накладна доставлена до ДФС України та документ не прийнято так як «можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності» (а.с. 131-132).

Задовольняючи адміністративний позов ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідачів суперечать податковому законодавству, з чим погоджується апеляційний суд.

Так, згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно п. 201.1 ст. 201 та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 року затверджений Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, (далі Порядок), яким визначено механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі Реєстр) платників ПДВ продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платником такого податку покупцям товарів (послуг) податкових накладних та розрахунку коригування з відомостями, які містяться у Реєстрі.

У відповідності до п. 1 Порядку подання податкової накладної та/або розрахунок коригування Державній податковій службі в електронній формі здійснюється відповідно до Порядку підготовки і подання податкових документів в електронній формі засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженого Державною податковою службою.

За приписами п. 9 Порядку причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: наявність помилок; відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами.

Наказом Державної податкової адміністрації України №233 від 10.04.2008 року затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (далі Інструкція).

Пунктом 1 розділу III Інструкції визначено, що податкові документи в електронному вигляді можуть бути надіслані до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку за звітні періоди у терміни, визначені законодавством для відповідних податкових документів у паперовій формі.

Зі змісту п. 2 розділу II Інструкції вбачається, що для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов'язковими для податкової звітності у паперовій формі.

Системний аналіз наведених вище норм дає можливість дійти висновку, що на підставі договору про визнання електронних документів між контролюючим органом та платником податку, а також за умови проведення між останніми обміну посиленими сертифікатами відкритих ключів, сформованими акредитованим центром сертифікації ключів, платник податку може подавати податкову накладну та/або розрахунок коригування до контролюючого органу в електронній формі засобами телекомунікаційного зв'язку.

Судами 1-ї та 2-ї інстанцій встановлено, що будь-яких доказів на підтвердження розірвання договору №4 про визнання електронних документів від 30.09.2015 року відповідачами/апелянтом не надано.

Окрім того, відповідач/апелянт зазначив, що сума ПДВ в податковій накладній від 15.08.2016 року №1 (791666, 67 грн.) на дату реєстрації в ЄРПН перевищувала суму, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних. При чому не було надано доказів на підтвердження вказаних обставин із обґрунтованим посиланням на приписи чинного законодавства.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що станом на момент подачі податкових накладних, 15.08.2016 року та 31.08.2016 року, вищезазначений договір про визнання електронних документів діяв. Відтак Відповідачами не доведено наявність законних підстав для не прийняття податкових документів платника податків ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ».

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України. В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості щодо місцезнаходження юридичних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 зазначеного Закону, в Єдиному державному реєстрі містяться також відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

В силу ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Сторонами не заперечується, що станом на момент подачі податкових накладних №1 від 15.08.2016 року та №2 від 31.08.2016 року позивач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як і станом на момент звернення позивача до суду з вказаним позовом, так і станом на день не прийняття податкових накладних, доказів наявності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей відносно позивача щодо не підтвердження відомостей про юридичну особу або про відсутність підприємства за місцезнаходженням до суду не надано.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що оскільки державним реєстратором Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців не вносилися зміни щодо місцезнаходження позивача або запис про його відсутність за місцезнаходженням, то у Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області були відсутні правові підстави для розірвання договору про визнання електронної звітності підприємства в односторонньому порядку на підставі зміни Платником місця реєстрації.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що дії та рішення відповідача щодо блокування прийняття податкової звітності та податкових накладних №1 від 15.08.2016 року та №2 від 31.08.2016 року ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» не є правомірними і не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, вчинені без врахування фактичних обставин.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував. Натомість позивач довів протиправність дій відповідача.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ».

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції правильним і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга ДФС України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ДФС України залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення рішення апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов