Справа № 804/2768/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2017 р. Справа № 804/2768/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
позивача представника позивача представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, -
ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області, відповідач-1), Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області (далі Синельниківський ВП, відповідач-2), в якому з урахуванням уточнень від 16.05.2017 року, просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 28.03.2017 року №1231 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області»;
- визнати протиправним та скасувати наказ від 10.04.2017 року №129о/с «По особовому складу» в частині звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_3 поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Синельниківського відділу поліції, зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;
- поновити ОСОБА_3 з 10.04.2017 року на службі в поліції на посаді старшого сержанта поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу на момент постановлення судового рішення.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач не погоджується з наказом, винесеним відповідачем-1 28.03.2017 року №1231, яким на ОСОБА_3 накладене дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Позивач зазначає, що винною за вчинення правопорушення особа може бути визнаною виключно за рішенням суду, яке набрало законної сили. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.04.2017 року провадження в справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) закрите, у звязку з відсутністю в діях позивача складу правопорушення. Незважаючи на відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, яке слугувало основною підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, відповідачем-1 прийнято оскаржуваний наказ від 28.03.2017 року №1231. Наказ від 10.04.2017 року №129 о/с «По особовому складу», яким позивача звільнено зі служби в поліції виданий на реалізацію вказаного вище наказу, є похідним від нього і також є протиправним та підлягає скасуванню.
Представник відповідача-1 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, надала суду письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначила, що 17.03.2017 року приблизно о 19 год. 20 хв. на 199 км автошляху «Харків-Сімферополь» за порушення Правил дорожнього руху зупинено легковий автомобіль «Деу-Ланос», державний номер НОМЕР_1, під керуванням старшого сержанта поліції ОСОБА_3 з явними ознаками наркотичного спяніння. Під час зупинки позивач чинив непокору законним вимогам поліцейських та поводив себе зухвало, ображав поліцейських взводу супроводження нецензурною лайкою, погрожував неприємностями по службі, у звязку з чим на місце події було викликано СОГ Новомосковського ВП ГУНП. У звязку з відмовою від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного спяніння та нетактовною поведінкою під час складання поліцейськими адміністративного матеріалу, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Представником відповідача зазначено, що ОСОБА_3 скоїв проступок несумісний з подальшим перебуванням на службі, що дає підстави сумніватись в його обєктивності, неупередженості при виконанні службових обовязків, тому що спеціальні юридичні і моральні норми предявляють підвищені вимоги до почуття відповідальності поліцейського. Поведінка працівника поліції завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам.
Представник відповідача-2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника відповідача-2 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, допитавши свідків, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що 07.11.2015 року ОСОБА_3 прийняв Присягу працівника Національної поліції України (а.с.85).
З матеріалів справи вбачається, що з 07.11.2015 року ОСОБА_3 проходив службу в поліції та наказом відповідача-1 №352о/с від 09.12.2016 року його призначено поліцейським сектору реагування патрульної поліції №2 Синельниківського ВП з присвоєнням спеціального звання старший сержант поліції (а.с.87-90).
03.06.2016 року позивачем прийняті зобовязання працівника поліції, що має у власності та керує особистим чи службовим автотранспортом, або перебуває в якості пасажира транспортного засобу, пішохода. У вказаному зобовязанні ОСОБА_3 попереджений, що за недостойну поведінку поза службою, буде нести відповідальність у відповідності з чинним законодавством (а.с.86).
20.03.2017 року начальником ГУ НП в Дніпропетровській області винесено наказ №1083 «Про організацію службового розслідування», яким призначено службове розслідування за фактом складання 17.03.2017 року протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №280374 за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Синельниківського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_3 (а.с.52).
З матеріалів службового розслідування вбачається, що 17.03.2017 року у вечірній час на виконання доручення ГУНП від 27.01.2017 року №644/Гр «Про організацію діяльності постійно діючої мобільної групи з контролю за станом дотримання поліцейськими транспортної дисципліни» молодшим інспектором взводу супроводження ГУНП старшим сержантом ОСОБА_6 та молодшим інспектором цього ж підрозділу поліції старшим сержантом поліції ОСОБА_7 спільно з заступником начальника ВІОС УКЗ ГУНП підполковником поліції ОСОБА_8 на службовому автомобілі «ВАЗ-2110», н.з. 04 2136 (на синьому фоні), здійснювалось відпрацювання території Новомосковського району з метою виявлення поліцейських, які порушують транспортну дисципліну.
Приблизно о 19 год. 20 хв. цієї ж доби на 199 км автошляху «Харків-Сімферополь» за порушення пункту 14.6 Правил дорожнього руху зупинено легковий автомобіль «Деу-Ланос», державний номер НОМЕР_1, під керуванням старшого сержанта поліції ОСОБА_3 з явними ознаками наркотичного спяніння. Останньому було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан спяніння, однак, старший сержант поліції ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду у присутності двох свідків громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10
У звязку з цим, старшим сержантом поліції ОСОБА_7 відносно старшого сержанта поліції ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №280374 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Також, під час зупинки старший сержант поліції ОСОБА_3 чинив непокору законним вимогам поліцейських та поводив себе зухвало, у звязку з чим на місце події було викликано СОГ Новомосковського ВП ГУНП. Надалі поліцейськими Новомосковського ВП, які прибули на місце події, за вказаним фактом були зібрані матеріали та зареєстровано до ЖЕО №3996 від 17.03.2017 року.
Будучи опитаним під час службового розслідування старший сержант поліції ОСОБА_3 відмовився надати будь-які пояснення з цього приводу, про що складено відповідний акт.
За результатами службового розслідування складено висновок, затверджений наказом начальника ГУНП в Дніпропетровській області 28.03.2017 року (а.с.54-56).
На підставі вказаного висновку та встановлених під час службового розслідування обставин, відповідачем-1 прийнято оскаржуваний наказ від 28.03.2017 року №1231 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Синельниківського ВП ГУНП», яким на поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Синельниківського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.53). В обґрунтування зазначеного рішення вказано на порушення службової дисципліни, вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справи України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абзацу 1,2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, що виразилось у відмові ОСОБА_3 17.03.2017 року на 199 км автошляху «Харків-Сімферополь» від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного спяніння та нетактовної поведінки під час складання поліцейськими адміністративного матеріалу,
Зазначений наказ реалізовано наказом ГУ НП в Дніпропетровські області від 10.04.2017 року №129о/с , яким за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) звільнено старшого сержанта поліції ОСОБА_3 (0045993) поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Синельниківського ВП, з 10.04.2017 року (а.с.93).
Досліджуючи правомірність винесених наказів та доцільність застосування саме такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення зі служби в поліції, суд виходить із дослідження обставин, що стали підставою для прийняття відповідних наказів.
Як встановлено судом, наказ про звільнення позивача було видано на підставі висновків службового розслідування, проведеного за фактом складання адміністративного протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно поліцейського ОСОБА_3 у період відпрацювання з метою виявлення поліцейських, які порушують транспорту дисципліну, на території Новомосковського району Дніпропетровської області. Відпрацювання здійснювалось 17.03.2017 року поліцейськими у складі молодшого інспектора взводу супроводження ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_6, молодшого інспектора цього ж підрозділу поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_7 спільно з заступником начальника ВІОС УКЗ ГУНП підполковником поліції ОСОБА_8
В судовому засіданні 26.05.2017 року за клопотанням представника відповідача-1 допитано свідків: молодшого інспектора взводу супроводження ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_6, молодшого інспектора цього ж підрозділу поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_7, заступника начальника ВІОС УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_8, якими повідомлено суду обставини аналогічні зазначеним у висновку про результати службового розслідування від 28.03.2017 року та поясненням, наданим в рамках службового розслідування, та копії яких наявні в матеріалах справи (а.с.62-64).
З пояснень, наданих суду ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, в тому числі і письмових в рамках службового розслідування, вбачається, що після зупинення легкового автомобіля «Деу-Ланос», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, у останнього були явні ознаки наркотичного спяніння (зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності). Позивачу було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан спяніння; останній відмовився від проходження медичного огляду у присутності двох свідків громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Під час зупинки старший сержант поліції ОСОБА_3 чинив непокору та поводив себе зухвало, застосовував нецензурну лайку, погрожував поліцейським неприємностями по службі, відмовився від проходження медичного обстеження на стан спяніння, відмовився від підпису адміністративних матеріалів та надання пояснень.
В судовому засіданні 29.05.2017 року за клопотанням позивача допитано свідка ОСОБА_11, який пояснив суду, що прибув на місце події на таксі приблизно через 25 хвилин після дзвінка ОСОБА_3 Свідок ОСОБА_11 зазначив, що на момент його приїзду позивач та поліцейські веди себе адекватно, ОСОБА_12 не лаявся, непокору поліцейським не чинив, виглядав як завжди, ознак наркотичного спяніння не мав.
В матеріалах справи містяться пояснення подружньої пари ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.59-60), що були зупинені як свідки для підтвердження факту відмови позивача від проходження медичного обстеження на стан спяніння. В поясненнях від 17.03.2017 року останніми зазначено, що в їх присутності водій ОСОБА_3 на вимогу працівників поліції відмовився від проходження медичного огляду для встановлення факту наркотичного спяніння. Позивач від дачі пояснень та підпису протоколу відмовився (а.с.61).
В рамках службового розслідування 21.03.2017 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надавались пояснення, з яких відомо, що 17.03.2017 року вони повертались додому з міста Новомосковська до смт. Піщанка на автомобілі ВАЗ 21-06. Близько 20 год. 00 хв. у смт. Піщанка ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зупинили поліцейські та запросили бути свідками під час складення адміністративного протоколу. В присутності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 водій ОСОБА_3 на вимоги поліцейських відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння. Позивач відмовився від пояснень та підпису у протоколі. Після дачі пояснень ОСОБА_9 та ОСОБА_10 поїхали до місця мешкання (а.с.59-60, 65, 175).
В судовому засіданні 30.05.2017 року за клопотанням представника позивача допитано свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 якими підтверджено суду обставини, викладені в поясненнях, повідомлено, що на момент зупинки свідків позивач був збуджений, нецензурно не висловлювався, не погрожував працівникам поліції, від проходження медичного обстеження на стан спяніння відмовився, пояснення в рамках службового розслідування писали в себе вдома.
В судовому засіданні позивач пояснив, що 17.03.2017 року в стані наркотичного спяніння не перебував; під час спілкування з поліцейськими дійсно застосовував нецензурну лексику, проте нікому не погрожував; фізичного впливу на нього з боку поліцейських не було; дійсно відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння; дійсно відмовився надавати будь-які пояснення.
У відповідності до частини 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі Закон №580-VIII) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію»» №901-VІІІ від 23.12.2015 року визначено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».
Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-IV (далі Дисциплінарний статут) службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Частиною 2 статті 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Аналіз частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту дає можливість зробити висновок про те, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобовязує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей (а.с.114-119).
Правила етичної поведінки поліцейських поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обовязком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Відповідно пункту 2 розділу І Правил, метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.
Згідно пункту 1 розділу ІІ Правил «Основні вимоги до поведінки поліцейського» під час виконання службових обовязків поліцейський повинен:
- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
- професійно виконувати свої службові обовязки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;
- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;
- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;
- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;
- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;
- дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.
У відповідності до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України
Як встановлено судом, позивача було звільнено зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, вимог статті 7 Дисциплінарного статуту, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII, Присяги працівника поліції, абзацу 1,2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, що виразилось у відмові 17.03.2017 року від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного спяніння та нетактовної поведінки під час складання поліцейськими адміністративного матеріалу.
Дослідженими в судовому засіданні доказами та показаннями свідків підтверджено порушення службової дисципліни зі сторони ОСОБА_3, в тому числі: рапортами начальника СРПП №1 ГУНП капітана поліції ОСОБА_13, молодшого інспектора взводу супроводження ОСОБА_6, слідчого Новомосковського ВП Бут А.О., оперуповноваженого Новомосковського ВП ГУНП ОСОБА_14 (а.с.77,78, 83-84), поясненнями ОСОБА_9, ОСОБА_10 від 17.03.2017 року, складеними на місці події (а.с.59-60), актом про відмову ОСОБА_3 надати пояснення від 21.03.2017 року (а.с.61), поясненнями заступника начальника ВІОС УКЗ ГУНП ОСОБА_8, молодшого інспектора взводу супроводження ГУНП ОСОБА_7, молодшого інспектора взводу супроводження ГУНП ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_15, (а.с.58, 62-64), поясненнями слідчого Новомосковського ВП Бут А.О., начальника СРПП №1 ГУНП капітана поліції ОСОБА_13, оперуповноваженого Новомосковського ВП ГУНП ОСОБА_14 (а.с.70-72), пояснення ОСОБА_3 із власноручним написом про відмову від дачі пояснень (а.с.79).
Позивач в обґрунтування протиправності винесених наказів спирається на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.04.2017 року №183/1595/17, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_3, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.34-35).
У вказаній постанові зазначено, що:
- у наданому до суду адміністративному матеріалі відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 був доставлений до медичного закладу для визначення стану сп'яніння, де він відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану спяніння. У справі відсутні навіть відомості про складення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- судом враховується, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення і лише в межах визначеного у ньому обсягу (обвинувачення) встановлених і зазначених у протоколі обставин та кваліфікації дій особи;
- отже, в матеріалах справи відсутні відомості щодо доставлення ОСОБА_3 до відповідного закладу охорони здоров`я та належного документування його відмови від проведення огляду у такому закладі. Вищезазначені істотні порушення при провадженні у справі про адміністративне правопорушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, відносно ОСОБА_3 унеможливлюють встановлення даних про його винуватість в інкримінованому йому правопорушенні з відомостей протоколу серії АП2 № 280374 від 17.03.2017 року.
З аналізу вказаної постанови вбачається, що Новомосковським міськрайонним судом досліджувалось лише питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 280374 від 17.03.2017 року та можливості застосування до позивача адміністративного стягнення.
Питання наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку внаслідок порушення ОСОБА_3 службової дисципліни, яке виявилось у використанні ненормативної лексики, непритаманній поліцейському поведінки та відмові у вимогах поліцейських від проходження медичного огляду під час складання поліцейськими адміністративного матеріалу, не було предметом дослідження у справі про адміністративне правопорушення.
Суд зазначає, що не притягнення до адміністративної відповідальності позивача не є підставою для задоволення його позову про скасування оскаржуваних наказів про застосування дисциплінарного стягнення.
ОСОБА_3 прийняв Присягу працівника поліції та добровільно взяв на себе підвищені вимоги, які предявляються до працівників поліції при проходженні служби і яких він повинен дотримуватися; за порушення вимог Закону №580-VIII, несе дисциплінарну відповідальність згідно Дисциплінарного статуту.
На підставі статті 13 Дисциплінарного статуту такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.
Вирішення питання щодо виду застосованого дисциплінарного стягнення є переважним правом керівника, який наділений правом накладання дисциплінарних стягнень.
В матеріалах службового розслідування серед вчинків, які дискредитуюсь звання працівника поліції вказується нетактовна поведінка, застосовування брутальної лайки на адресу працівників поліції, застосування погроз їм звільненням з органів внутрішніх справ, відмова від проходження медичного огляду, відмова від підписання адміністративних матеріалів.
Зазначені дії позивача є несумісними з проходженням служби в поліції, суперечать змісту Присяги працівника Національної поліції України, оскільки підривають довіру громадян як до працівників поліції, так і до органів поліції в цілому, принижують їх авторитет.
Як вбачається з оскаржуваних наказів, вони прийняті уповноваженою особою з дотриманням вимог чинного законодавства.
Також, суд зазначає, що неточності у складанні пояснень ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в рамках службового розслідування, що виразились у зазначенні невірного місця складання пояснень, не впливають на суть викладених в них обставин та підстави прийняття оскаржуваних наказів.
Щодо показань свідка ОСОБА_11, то суд зазначає, що ним наведені суду обставини, відомі йому після спливу 25 хвилин з моменту дзвінка позивача; обставини, що мали місце з моменту зупинки транспортного засобу і до приїзду ОСОБА_11 на місце події, свідком не спростовані, оскільки йому не відомі.
Таким чином, ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області прийняло правомірне рішення у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_16 поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Синельниківського ВП, у встановлений законом спосіб.
З огляду на викладене, у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.
З урахуванням приписів статті 94 Кодексу адміністративного судочинства судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову - відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 6 червня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1