Справа № 489/966/17
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/966/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федусика А.Г.,

суддів Димерлія О.О. та Єщенко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області на постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області про зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва про зобовязання нарахувати та виплатити йому пенсію за віком з урахуванням вимог ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 02 лютого 2017 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30 березня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду, УПФУ подало апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В ході розгляду справи, колегією суддів в порядку письмового провадження було задоволено клопотання про заміну відповідача з Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва на Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області (далі УПФУ).

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 01 вересня 1998 року по 01 лютого 2017 року отримував пенсію за вислугу років, що була призначена згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

02 лютого 2017 року позивач звернувся до УПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком, яку УПФУ задовільнило провівши переведення на інший вид пенсії та перерахунок розміру пенсії, але при розрахунку розміру пенсії за віком застосувало показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Вирішуючи справу та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон) законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

У відповідності до ст.1 Закону особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

За змістом ст.7 Закону військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором; при цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону, і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною 3 ст. 45 вказаного Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що раніше було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, оскільки основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивачу було призначено пенсію за вислугу років згідно вимог Закону, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів приходить до висновку, що у подальшому при розрахунку пенсії за віком позивачу згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передували року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років. Водночас, відповідачем при розрахунку розміру пенсії позивачу за віком застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, що суперечить вказаним вимогам Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів зазначає, що вказана правова позиція узгоджується з висновками, зробленими Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про зобовязання нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком з урахуванням вимог ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 02 лютого 2017 року з урахуванням раніше виплачених сум є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, за змістом ідентичні наданим до адміністративного позову запереченням, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30 березня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_3
Суддя: Суддя: ОСОБА_1 ОСОБА_4