Справа № 688/1196/17
Суддя: Цідик А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 688/1196/17
№ 2-а/688/62/17
Постанова

Іменем України

07 червня 2017 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Цідик А.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Варави О.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача - Лисої О.В.,

представника третьої особи - Матіяш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка справу за позовом ОСОБА_1 до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, за участю третьої особи без самостійних вимог - управління праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради про зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що є одержувачем пенсії за віком, пенсія призначена довічно. З метою уникнення наслідків збройного конфлікту на території Донецької області була змушена залишити своє місце проживання та переїхати до Хмельницької області, де у встановленому законом порядку взята на облік як внутрішньо переміщена особа. У зв'язку з тим, що за період з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року їй не виплачена пенсія, вона звернулася до відповідача з відповідним листом, в якому просила здійснити виплату сум належної їй пенсії за цей період. Листом № 298/10 від 06.04.2017 року їй повідомлено, що комісією з питань реалізації гарантованого права малозабезпечених сімей на призначення соціальної допомоги виконавчого комітету Шепетівської міської ради виплату пенсії їй відновлено лише з 01.12.2016 року. Просила зобов'язати відповідача здійснити виплату заборгованості з пенсії за період з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року.

Ухвалою суду до участі в справі як третю особу без самостійних вимог залучено управління праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що в результаті обміну інформацією з управлінням праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради в червні 2016 року було виявлено, що в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб зазначена інформація про зняття ОСОБА_1 з обліку внутрішньо переміщеної особи у зв'язку з закінченням терміну довідки № . З врахуванням зазначеного виплату пенсії припинено з 01.06.2016р. Також, Шепетівським об'єднаним управління Пенсійного фонду України Хмельницької області 25.08.2016 року отримано витяг з протоколу засідання комісії з питань реалізації гарантованого права малозабезпечених сімей на призначення соціальної допомоги виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 23.08.2016 року №66 в якому значиться, що за інформацією Державної Прикордонної служби України ОСОБА_1, 03.06.2016 року перетнула державний кордон України, а тому було прийнято рішення скасувати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання-перебування. Вказала на те, що 21.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Шепетівською об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про відновлення виплати пенсії та надала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21.09.2016 року № НОМЕР_2, в якій зазначено місце фактичного проживання: АДРЕСА_2. Шепетівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Хмельницької області направлено запит до управління праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради щодо відновлення виплати пенсії для розгляду на комісії. Зазначила, що комісія з питань реалізації гарантованого права малозабезпечених сімей на призначення соціальної допомоги виконавчого комітету Шепетівської міської ради прийняла рішення про відмову в поновленні соціальних виплат, що підтверджується витягом з протоколу від 19.10.2016 року №71. Крім того, звернула увагу суду на те, що згідно витягу з протоколу Шепетівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області пропонувало відновити виплату пенсії з 01.06.2016 р.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що рішенням комісії з питань реалізації гарантованого права малозабезпечених сімей на призначення соціальної допомоги від 23.08.2016 року №66 скасовано довідку про взяття позивача на облік внутрішньо переміщеної особи, оскільки за інформацією Державної Прикордонної служби України ОСОБА_1 03.06.2016 року перетнула державний кордон України, а рішенням комісії з питань реалізації гарантованого права малозабезпечених сімей на призначення соціальної допомоги від 22.12.2016 року №77 було прийнято рішення про відновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2016р.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, пенсію призначено довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3

Позивач перемістилася з тимчасово окупованої території, де постійно проживала ІНФОРМАЦІЯ_2 до АДРЕСА_1, у зв'язку з чим була взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, у зв'язку із чим їй була видана відповідна довідка № .

Рішенням комісії з питань реалізації гарантованого права малозабезпечених сімей на призначення соціальної допомоги від 23.08.2016 року №66 скасовано довідку про взяття позивача на облік внутрішньо переміщеної особи згідно Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання - перебування, оскільки за інформацією Державної Прикордонної служби України ОСОБА_1 03.06.2016 року перетнула державний кордон України, що підтверджується даними витягу з протоколу засідання вказаної комісії за № 66 від 23.08.2016 року.

У вересні 2016 року позивач отримала нову довідку про взяття її на облік внутрішньо переміщеної особи, в якій вказано фактичне місце проживання: АДРЕСА_1, тому повторно звернулася до вищевказаної комісії з метою відновлення виплат пенсії та компенсацій. Як вбачається з витягу з протоколу засідання комісії за №77 від 22.12.2016 року, актом обстеження від 13.12.2016 року підтверджено факт проживання позивача за вказаною адресою та вирішено відновити виплату пенсії з 01.12.2016р.

За наведених обставин, позивачу не виплачена пенсія за період з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року, тому вона звернулася до відповідача із заявою про виплату сум належної їй пенсії за вказаний період. Однак, листом за вих. № 295/10 від 06.04.2017 року, відповідач відмовив в задоволенні вказаної заяви.

Положеннями ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що цей Закон регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Статтею 49 даного Закону передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави зробити висновок, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (із змінами від 24.12.2015 року) факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно вимог п.п. 2, 3 ст. 7 цього Закону Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв?язання проблем, пов?язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Статтею 12 вищевказаного Закону визначено, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин, дії спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканість України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчинення терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо неправдиві відомості.

Аналізуючи наведені положення законодавства, суд дійшов висновку, що підставою для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є не факт відсутності такої особи за місцем фактичного проживання (в даному випадку в м. Шепетівка), а повернення до покинутого місця постійного проживання; виїзд на постійне проживання за кордон. Такі обставини мають бути підтверджені у встановленому законом порядку. Факт перетину позивачем 03.06.2016 року державного кордону не є беззаперечним доказом того, що позивачка повернулася до покинутого місця постійного проживання чи виїхала на постійне місце проживання за кордон. Такий висновок суду повністю узгоджується з вимогами ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», згідно якої громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Тому скасування довідки про взяття ОСОБА_1 на облік як внутрішньо переміщеної особи без з'ясування даних про її постійне місце проживання було передчасним, і як наслідок призвело до безпідставного припинення виплати їй пенсії.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та їй відповідають.

Рішенням Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 7 жовтня 2009 року, роз'яснено, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні, держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначено пенсію.

Суд також зазначає, що у п. 51 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, вказано, що право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України. При цьому в п. 54 цього рішення зазначено, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала ст. 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Таким чином позивача протиправно позбавлено гарантованого конституційного права на пенсійне забезпечення з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню, як такі що ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.ст. 71, 159-163 КАС України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, за участю третьої особи без самостійних вимог - управління праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради про зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Зобов'язати Шепетівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити ОСОБА_1 виплату заборгованості з пенсії за період з 01 червня 2016 року по 30 листопада 2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії повної постанови.

Суддя А.Ю. Цідик