Справа № 592/1423/17
Суддя: Костенко В. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/1423/17
Провадження №2-а/592/179/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум в складі головуючого Костенко В.Г., за участю секретаря судового засідання Антуфьєвої В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП в м.Суми Скрипченка Дмитра Юрійовича про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 18.12.2016 року відповідач виніс відносно нього постанову серії АР №721219 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.. Позивач вважає, що не порушував правила дорожнього руху і немає доказів вчинення правопорушення. Тому позивач просить скасувати постанову.

В судове засідання сторони не з'явилися. Представник відповідача надав заперечення та відеозапис з нагрудної камери інспектора.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.3., 1.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

На водіїв покладений обов'язок дотримання правил дорожнього руху з метою зміцнення законності, запобіганню порушення прав та правопорушенням в цілому. Для контролю за правопорядком на дорогах діє поліція, на яку покладені обов'язки щодо підтримання порядку і безпеки дорожнього руху, вживати заходів до порушників.(ст.ст. 1, 2, 23 Закону України «про національну поліцію»)

Відповідно до положень ст. 1 КпАП України завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Судом встановлено, що 18.12.2016 року відповідач склав постанову серії АР №721219. У постанові зазначено, що позивач керуючи автомобілем РУТА 25, номерний знак НОМЕР_1, під час руху транспортного засобу користувався засобом зв'язку, тримаючи його в руці, чим порушив вимоги п. 2.9 «д» ПДР України.

Також у постанові зазначено, що діями позивача вчинено правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України. За вчинене відповідач наклав на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн..

Події виявлення правопорушення зафіксовані відеозаписом з нагрудної камерами інспектору. Запис містить інформацію про розмову інспектора з позивачем з приводу виявлення правопорушення. Зокрема позивач, на питання інспектора щодо користування мобільним телефоном за кермом, визнав, що дійсно користувався телефоном. Такі пояснення позивача інспектору не викликають сумніву і цілком підтверджують подію правопорушення. Так поліцейський виявив правопорушення, а водій визнав таке правопорушення.

Вже під час розгляду справи позивач став заперечувати користування мобільним телефоном. Втім з огляду на наслідки та притягнення до відповідальності до таких пояснень позивача слід ставитися критично, як до засобу ухилення від відповідальності.

Відповідно до п. 2.9 д Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи і їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Таким чином судом при розгляді справи встановлено, що позивач дійсно під час керування транспортним засобом розмовляв по телефону тримаючи у руці.

Встановлені факти підтверджуються постановою, копія якої долучена до справи, відеозаписом з наведеним вище змістом.

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є публічними та врегульовані ст.ст. 1, 7, 122, 245-246, 251, 252, 268, 273, 276, 280 КпАП України.

Відповідно до положень ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 246 КпАП України порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Узагальнюючи зміст положень ст.ст. 222, 251, 252, 268, 273, 276, 280 КпАП України посадова особа, працівник органу Національної поліції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення на підставі досліджених доказів, зокрема пояснень особи, яка притягується до відповідальності, показів свідків, показів технічних засобів, що мають функції відеозапису, інших доказів, зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 284 КпАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КпАП України передбачена відповідальність за користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (425 грн.).

З встановлених фактів вбачається, що позивач порушив правила і вчинив правопорушення, порушивши обв'язки водія. З огляду на встановлені факти та положення законів і нормативних актів відповідач мав повноваження і обов'язок за наявності порушень у діях позивача скласти постанову та накласти адміністративне стягнення.

Зазначені обставини порушення Правил, дії позивача і ставлення до Правил, дії інспектора поліції дають підстави вважати, що притягнення позивача до відповідальності відповідає завданню охорони встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобіганню правопорушенням, вихованню у дусі точного і неухильного додержання правил, відповідальності перед суспільством.

Таким чином немає законних підстав для скасування постанови, а тому у задоволені позову слід відмовити.

Інші доводи позивача не спростовують наведеного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1712 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає. Втім положення ч. 2 ст. 1712 КАС України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 р. N 3-рп/2015). Тому порядок оскарження постанови слід у резолютивній частині визначити загальний.

Керуючись ст.ст. 11, 70-71, 160-163, 167, 1712 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови, з подачею копії апеляційної скарги до апеляційного суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови складений 06.06.2017 року.

Суддя В.Г. Костенко