Справа № 813/1848/17
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року № 813/1848/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

суддів Гулкевич І.З.

Ланкевича А.З.

секретар судового засідання Шавель М.М.

з участю представників сторін:

від позивача - Тютько А.Б.,

від відповідачів - Боднар Л.Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) «Енерго Прайм» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

ТзОВ «Енерго Прайм» звернулося в суд з позовом до Державної фіскальної служби України, з урахуванням заяви про збільшення позову, про визнання протиправною бездіяльності, що полягає у нездійсненні збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму 1244270 грн. 10 коп.; зобов'язання збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму 1244270 грн. 10 коп. та відобразити відповідне збільшення у витязі з системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач відновивши статус позивача як платника податку на додану вартість з 01.01.2015 року не відновив в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в розмірі 1244270 грн. 10 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задоволити.

Відповідач в письмових запереченнях на позов зазначає, що у Податковому Кодексі України відсутні норми, які дозволяють відновити показники на електронному рахунку у разі поновлення свідоцтва реєстрації платника податку на додану вартість.

Присутній представник відповідача проти позову заперечив, просить у його задоволенні відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, заслухавши представників сторін, суд встановив таке.

Державною податковою інспекцією у Личаківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області рішенням за №1044 від 09.12.2015 року анульовано реєстрацію позивача як платника податків на додану вартість.

В подальшому, на виконання судових рішень судів першої та апеляційної інстанції відповідно від 08.09.2016 року та від 21.11.2016 року у справі за №813/51/16, реєстрація позивача як платника податків була відновлена з дати ї анулювання, що підтверджується листом відповідача від 28.04.2017 року за №10864/7/99-99-08-02-01-17.

На момент анулювання реєстрації, як вбачається зі змісту скріншоту архіву електронної звітності сума податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, становить 1244270 грн. 10 коп.

Дана сума не була відновлена в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому позивач звернувся до суду за захистом свого права.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Перш за все слід зазначити про те, що у відповідності до вимог ч.4 ст.41 Основного Закону України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним, продовжується у наведеній нормі.

Крім того, право, за захистом якого позивач звернувся до суду, підпадає під дію положень ст.1 Проколу І Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, з урахування практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976), Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, Yvone van Duyn v. Home Office), оскільки має форму позбавлення можливості використання власності.

У відповідності до положень п.200-1.8 ст.200-1 ПК України після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету.

Зміст даної норми вказує на те, що анулювання реєстрації платника податку перебуває у безпосередньому зв'язку з перерахуванням до бюджету залишку коштів.

Відтак, у зв'язку з анулюванням реєстрації позивача як платника податку, сума в розмірі 1244270 грн. 10 коп., яка знаходилась на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість була перерахована до бюджету.

В матеріалах справи наявна Постанова Львівського окружного адміністративного суду від 08.09.2016 року у справі за №813/51/16, яка набрала законної сили згідно Ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2016 року та якою, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області за №1044 від 09.12.2015 року про анулювання позивачу реєстрації платника податку на додану вартість.

Реєстрація позивача як платника податків була відновлена з дати ї анулювання, що підтверджується листом відповідача від 28.04.2017 року за №10864/7/99-99-08-02-01-17.

При цьому, позивач позбавлений у відповідності до п.27 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569, з наступними змінами та доповненнями, повернути помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, як передбачено ст.43 ПК України, оскільки згадана сума не відповідає наведеному критерію (помилково та/або надміру сплачені).

Не може бути застосовано і наведені норми з тих міркувань, що вони не стосуються правовідносин відновлення реєстрації платника податку на додану вартість.

Наведені обставин дозволяють суду констатувати той факт, що відповідач, не відновивши у системі суму коштів позивача, які належали останньому до незаконного анулювання реєстрації його як платника податку на додану вартість, порушив критерій пропорційності (п.8 ч.3 ст.2 КАС України), оскільки внаслідок його бездіяльності платник податків позбавлений права на розпорядження такими коштами на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання позивача на відсутність порядку відновлення сум електронному рахунку у разі поновлення свідоцтва реєстрації платника податку на додану вартість, оскільки такі виправдання відповідача порушують конституційні принципи відповідальності Держави сформульований у ст.3 Конституції України та верховенства права (ст.8 Конституції України).

Враховуючи викладене, суд вважає, що контролюючий орган безпідставно відновивши позивача як платника податку на додану вартість не відновив його статус у повному обсязі, зокрема, в частині його майнових прав щодо реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 1244270 грн. 10 коп.

За викладених обставин, суд вважає, що позов є обгрунтованим та підставним, а тому підлягає до задоволення.

Судовий збір, у відповідності до положень ст.94 КАС України, належить присудити на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, що полягає у нездійсненні збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму 1244270 грн. 10 коп.

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму 1244270 грн. 10 коп. та відобразити відповідне збільшення у витязі з системи електронного адміністрування податку на додану вартість протягом 10 днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили.

4. Стягнути з бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Прайм», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Зелена, 115ж, кв.42, () 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

5. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

6. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 09 червня 2017 року.

Головуючий-суддя В.Я.Мартинюк

суддя І.З.Гулкевич

суддя А.З.Ланкевич