Справа № 815/678/17
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/678/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м.Одеса Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Станкова О.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії №15 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень та висновку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Атестаційної комісії №15 Головного управління Національної поліції в Одеській області та з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (а.с.13-16 т.2), просить суд: 1) визнати протиправними рішення та дії ГУНП в Одеській області щодо визначення заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 поліцейським, який підлягає атестуванню на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 15.12.2016 року №3206 «Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області» та включення заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 15.12.2016 року №3206 «Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області», затвердженого наказом ГУНП в Одеській області від 30.12.2016 року №3386 «Про атестування поліцейських ГУНП в Одеській області»; 2) визнати протиправним проведення ГУНП в Одеській області атестування заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 на підставі наказів ГУНП в Одеській області від 15.12.2016 року №3206 «Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області» та від 30.12.2016 року №3386 «Про атестування поліцейських ГУНП в Одеській області»; 3) визнати протиправним рішення та дії ГУНП в Одеській області щодо складання 06.02.2017 року на виконання наказу ГУНП в Одеській області від 15.12.2016 року №3206 «Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області» атестаційного листа на заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 та внесення до нього висновку, визначеного пп.3 п.9 Розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465: « 3-займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність»; 4) визнати протиправним та скасувати висновок Атестаційної комісії №15 ГУНП в Одеській області від 06.02.2017 року щодо заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1, визначений пп.3 п.9 Розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465: « 3-займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність».

В обґрунтування позовних вимог згідно наданих письмових пояснень (а.с.17-46, 195-234 т.2), позивач посилається на те, що з 18.01.2002 року по 07.11.2015 року ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ на різних посадах рядового і начальницького складу ОВС та 07.11.2015 року наказом ГУ НП в Одеській області №167о/с позивач призначена на посаду заступника начальника відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області з присвоєнням спеціального звання «майор поліції». У вересні-жовтні 2016 року в ГУНП в Одеській області на підставі наказів Національної поліції України від 02.09.2016 року №788дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області» та Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16.09.2016 року №2244дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області» відбулась реорганізація, на виконання якої, в тому числі позивачу було повідомлено, що у звязку зі скороченням штатної чисельності органів і підрозділів НПУ та ГУНП в Одеській області на підставі наведених наказів підлягають звільненню зі служби в поліції у звязку із скороченням штатів, що підтверджується копією попередження про наступне звільнення та повідомлення про неможливість працевлаштування ОСОБА_1. В подальшому, у жовтні 2016 року позивачу було запропоновано посаду заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області, на яку вона погодилась та склала відповідний рапорт про призначення на вказану посаду та який був підтриманий усіма безпосередніми, прямими та вищими прямими керівниками, у тому числі заступником начальника ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 Так. наказом №1091 від 25.10.2016 року позивача призначено на вказану посаду, у звязку з чим остання вважає що її призначено на рівнозначну посаду у звязку з проведенням реорганізації, при цьому будь-яких застережень чи умов щодо призначення ОСОБА_1 на вказану посаду наказ не містив, а тому позивач вважає таке переведення не потребує будь-якого підтвердження, у тому числі шляхом атестування. Проте, в порушення вимог ЗУ «Про Національну поліцію України» та Інструкції про проведення атестування поліцейських, якою визначено вичерпний перелік підстав для проведення атестування поліцейських, 15.12.2016 року начальником ГУНП в Одеській області видано наказ №3206 «Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області», який було прийнято на підставі телеграми від 13.12.2016 року №9/7237, зміст якої свідчив про зобовязання начальників підрозділів ГУНП в Одеській області скласти списки поліцейських, які підлягають атестуванню, та 30.12.2016 року начальником ГУНП в Одеській області прийнято наказ №3386 «Про атестування поліцейських ГУНП в Одеській області», яким списки поліцейських були затверджені. Водночас, в порушення вимог Інструкції, інформація щодо проведення атестування на офіційному веб-сайті відповідача до поліцейських та в тому числі і позивача не доводилась. Так, у наказах №3206 та №3386 не визначено перелік поліцейських, які підлягають атестуванню, не визначено необхідність та підставу атестування щодо кожного поліцейського, який включений до списку. Лише 03.02.2017 року до УКР ГУНП в Одеській області надійшов лист УКЗ ГУНП в Одеській області №9/731, яким проінформовано начальника управління про засідання АК № 15, яке відбудеться 06.02.2017 року о 15 годині та на яке запрошувались поліцейські вказаного управління, в тому числі і позивач. Так, 07.03.2017 року на запит ОСОБА_1 щодо надання документів, листом за №9/50 позивачу надано ОСОБА_2 зі списку поліцейських, до якого включено і позивача, затвердженого наказом №3386 «Список працівників ГУНП в Одеській області, які направляються на переатестацію (поновлені за рішенням суду). Таким чином, підставою для проведення атестування ОСОБА_1 слугували не визначені ч.2 ст.57 ЗУ «Про Національну поліцію України» підстави, а факт скасування судом протиправних висновку атестаційної комісії №9 від 24.02.2016 року, визнання протиправними рішень та дій відповідача під час попереднього атестування. При цьому, позивач не претендувала на заміщення вищої посади, заміщення якої здійснювалось без проведення конкурсу, що підтверджується копією листа УКР ГУНП в Одеській області від 19.12.2016 року на виконання службової телеграми від 13.12.2016 року №9/7237, не висловлювала будь-яким чином своє бажання обійняти вищу посаду і зайняття такої посади позивачу не пропонувалось, з огляду на що відсутні підстави для проведення її атестації. Також позивач зазначає, що нею під час проходження служби на займаній посаді з 25.10.2016 року не було допущено порушень вимог службової чи трудової дисципліни, неналежного виконання службових обовязків тощо, а отже, з огляду на відсутність обставин, що унеможливлюють перебування позивача на службі, які визначені ч.3 ст.49 та ст.61 Закону, та нею не вчинялось будь-якого дисциплінарного проступку, який не сумісний з подальшим перебуванням на посаді чи в органах НПУ, підстави для проведення атестування позивача відсутні. Поряд з цим, ОСОБА_1 призначено на посаду 25.10.2016 року, тобто з моменту призначення на посаду до проведення атестування минуло менше одного року та вона не підлягала атестуванню відповідно до вимог ст.12 ЗУ «Про професійний розвиток працівників» За усним наказом начальника УКР ГУНП в Одеській області позивач прибула для атестування о 15 годині, але лише о 18 годині 40 хвилин її було запрошено для проходження співбесіди. Отже, за відсутності жодної з підстав зазначених в ст. 57 Закону України Про національну поліцію, та п.3 Розділу І Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року за № 1445/27890, які містять вичерпний перелік підстав для проведення атестування, позивача включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню. Підстав для проведення атестування позивача не існувало, оскільки позивач не належала до категорії працівників, які підлягають атестації, на момент проведення атестації його вже призначено на посаду, яка рівнозначна тій, яку займала позивач та остання пропрацювала на посаді менше року, у звязку з чим атестування позивача є протиправним. Так, в ході проведення атестації відповідачем допущено ряд порушень, а саме: атестаційну комісію створено в порушення вимог Інструкції, у звязку з чим така комісія є неповноважною; позивачу до початку співбесіди не повідомлений персональний склад атестаційної комісії, чим порушено його право на відвід члену атестаційної комісії, передбачене абз.2 п.4 розділу III Інструкції; порушено процедуру атестування; безпідставно не були враховані показники позивача, визначені п. 16 розділу IV Інструкції; в розпорядженні атестаційної комісії були відомості, які свідчать про можливість позивача якісно виконувати покладені на неї функціональні обовязки та відповідність її займаній посаді, оскільки атестаційний лист складено на позивача не уповноваженою особою ОСОБА_3, в підпорядкуванні якого позивач ніколи службу не проходила, а тому такий документ не може бути прийнятий до уваги АК, оскільки з особової справи позивача вбачається за період служби в УКР ГУМВС та УКР ГУНП з 12.06.2015 року по 07.11.2015 року, тобто менш ніж 5 місяців ОСОБА_1 двічі підвищено у посадах з оперуповноваженого до заступника начальника відділу УКР, що беззаперечно свідчить про позитивні рекомендації з боку керівництва як професійно грамотного працівника і 25.10.2016 року при призначенні позивача на посаду не виникало будь-яких заперечень щодо її відповідності посаді, що є додатковим свідченням того, що позивач зарекомендувала себе виключно з позитивної сторони. Також ОСОБА_1 вказує на те, що має неодноразові заохочення, дисциплінарних стягнень не має, про що навмисно не вказано в атестаційному листі. Додатковим підтвердженням достатнього рівня професіоналізму, належного виконання службових обовязків та відповідності позивача займаній посаді є рапорт колишнього начальника УКР ГУНП в Одеській області, який просив призупинити виконання висновків АК за результатами попереднього атестування в тому числі і щодо позивача, з метою необхідності збереження професійного ядра підрозділів кримінальної поліції. Проігноровано відповідачем і відповідність професії позивача з урахуванням принципової позиції під час проведення досудового слідства у 2010 році, а також знання української мови на відповідному рівні, оскільки даний факт беззаперечно встановлений за результатами її навчання у гімназії №8 м. Одеси, за результатами якого нею отримано оцінку 5 (відмінно), а тому посилання відповідача в атестаційному листі на безграмотність, висновки якого містять 13 помилок, є безпідставним. Висновок внесено до атестаційного листа заступником ГУНП в Одеській області ОСОБА_2, тобто вищим прямим керівником, що не передбачено Інструкцією №1465. Отже, тестування поліцейських на підставі наказів відповідача №3206 та №3386 в порушення вимог Інструкції взагалі не проводилось, а тому АК не могла надати обєктивну і неупереджену оцінку спроможності позивачки за своїми професійними та особистими якостями виконувати службові обовязки на займаній нею посаді, у звязку з чим вказаний висновок є протиправним та підлягає скасуванню.

Від відповідача - Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшли заперечення (а.с.86-92 т.2), відповідно до яких проти задоволення позову відповідач заперечує в повному обсязі та наголошує, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки в позові не викладено фактичних, конкретних та обєктивних обставин в обґрунтування порушень його прав оспорюваними рішеннями відповідачів та своїх вимог. Наказом МВС України від 17.11.2015 року № 1465, було затверджено Інструкцію про порядок проведення атестування поліцейських, яка і визначає створення атестаційних комісій, організацію та порядок проведення атестування поліцейських. Наказом ГУНП №3206 від 15.12.2016 року Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП, з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів на підставі глибокого всебічного вивчення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри, можливого вирішення питання призначення на вищу посаду, переміщення на нижчу посаду, або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність призначено проведення атестування поліцейських ГУНП та підпорядкованих йому підрозділів з 12.01.2017 року. З метою реалізації вказаного наказу та визначення осіб, які підлягають атестуванню, ГУНП в Одеській області видано наказ №3386 від 30.12.2016 року, яким позивача за пропозицією її керівництва включено до такого списку для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність, тобто у керівництва кримінальної поліції ГУНП були підстави вважати, що ОСОБА_1 не відповідала займаній посаді, що в подальшому було відображено у тексті атестаційного листа. Склад Атестаційної комісії №15 затверджено наказом ГУНП №3385 від 30.12.2016 року, попередньо узгоджений керівником НПУ. До складу комісії увійшли особи, визначені п.3 розділу ІІ Інструкції за пропозиціями, які були отримані після розміщення відповідних оголошень на офіційному сайті ГУНП в Одеській області. Так, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 у 2016 році проходила тестування, передбачене Інструкцією, і результати цього тестування не оскаржувались нею, комісією було прийнято рішення про врахування результатів тестування позивача, а отже за тестом на загальні здібності та навички позивач отримала 29 балів із 60 та за тестом на знання законодавчої бази 37 балів із 60. За рішенням АК згідно п.12 розділу IV Інструкції, поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з АК, яка вирішила проводити співбесіду з усіма особами, які проходять атестацію. 06.02.2017 року позивача викликано на співбесіду з членами АК та поставлено відповідні запитання, що фіксувалось звуко та відеозаписом. Як вбачається із вказаних доказів, позивачу ставилось питання щодо ознайомлення зі складом комісії та наявності відводів членам АК, на що ОСОБА_1 вказала про обізнаність та відсутність відводів, а тому відповідні посилання в позові є відверто неправдивими та вводять суд в оману. Список членів комісії був опублікований на вхідних дверях до актового залу, в якому проводилось засідання, а тому з невідомих підстав лише при поданні позову позивач згадала про право на відвід, а тому аргументи щодо недовіри членам комісії (ОСОБА_4 та ОСОБА_5І.) є необґрунтованими та недоведеними. Отже, викладене свідчить, що атестування позивача проведено у межах наданих повноважень АК та у спосіб, передбачений наказом МВС України №1465 від 17.11.2015 року, що в свою чергу спростовує твердження останньої про порушення її прав під час атестування. Як стало відомо ГУНП, ОСОБА_1 не скористалась своїм правом на апеляційне оскарження висновку АК №15, в звязку з чим позивачем порушено встановлену законодавством процедуру проведення атестування. Також, зі змісту атестаційного листа позивача від 06.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 характеризується з негативного боку щодо виконання обовязків, ставлення до дорученої справи, слабе знання української мови тощо. Думка позивача щодо того, що атестаційний лист міг складати лише начальник, є хибною, оскільки якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад три місяці, а тому з урахуванням відсутності на час складання атестаційного листа безпосереднього керівника ОСОБА_1 (начальника відділу), атестаційний лист мав складати начальник управління карного розшуку ГУНП ОСОБА_6, однак він був призначений на посаду нещодавно і не мав згідно Інструкції права підписувати атестаційний лист, саме тому атестаційний лист складений на позивача заступником начальника УКР, який вже тривалий час працює на цій посаді і може обєктивно охарактеризувати ОСОБА_1 та оцінити результати її роботи. Позивач перекручує норми Інструкції №1465, оскільки вимогами вказаного документу не визначено який саме прямий керівник має підписувати атестаційний лист. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення комісією з головою АК №15 було поставлено на обговорення рішення: «займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність» виходячи з наступного: «негативна характеристика з боку керівництва, неналежне виконання обовязків по посаді, недостатні знання відомчої нормативної бази», за результатом голосування прийнято одностайне рішення 8 «за» та 0 - «проти». Позивача ознайомлено з висновками атестаційної комісії №15 під розпис. За наведених обставин, відповідач вказує на проведення атестування позивача у межах наданих повноважень атестаційними комісіями та прийняття за їх висновками відповідного законного рішення про переміщення на нижчу посаду, а тому позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Представник атестаційної комісії №15 ГУ НП в Одеській області в судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, відповідно до приписів ч.11 ст. 35 КАС України.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно із пунктом 10 частини 1 статті 3 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанцій без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У звязку з відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справу вирішено розглянути в порядку ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України, публічна служба, це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 18 січня 2002 року безперервно проходила службу в органах внутрішніх справ України.

31 серпня 2012 року відповідно до наказу ГУ МВС України в Одеській області № 450 о/с позивачці присвоєно спеціальне звання працівника органів внутрішніх справ - майор міліції.

Остання посада в органах внутрішніх справ до набрання чинності Законом України Про Національну поліцію - старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу боротьби з етнічними організованими злочинними групами і злочинними організаціями з міжнародними зв'язками управління карного розшуку ГУ МВС України в Одеській області, на яку її було призначено наказом ГУ МВС України від 28 жовтня 2015 року № 895 о/с.

Згідно з вимогами абзацу 1 п. 9 Розділу XI Закону України Про Національну поліцію працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Згідно рапорту, ОСОБА_1 виявила бажання проходити службу в Національній поліції та, відповідно до матеріалів справи, позивач повністю відповідала вимогам до поліцейських, визначеними Законом України Про Національну поліцію, а саме: вона громадянка України, має вищу юридичну освіту, необхідний рівень фізичної та спеціальної підготовки, належний стан здоров'я. Також вона не мала будь-яких обмежень, встановлених ч. 3 ст. 49 та ст. 61 Закону України Про Національну поліцію, при наявності яких особа не може бути поліцейським. Здійснена перевірка її декларації відповідно до Закону України Про очищення влади.

Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов'язки начальника ГУНП в Одеській області № 167 о/с від 07 листопада 2016 року позивачку призначено на посаду заступника начальника відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області та присвоєно спеціальне звання «майор поліції» (а.с.104 т.2).

29 січня 2016 року ГУНП виданий наказ №133, яким прийнято рішення про проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області та підпорядкованих йому підрозділів, починаючи з 19 лютого 2016 року; утворити атестаційні комісії ГУНП №№1-10, засідання яких проводити в робочі дні з 29 лютого 2016 року за адресою м. Одеса, вул. Преображенська, 44.

19 лютого 2016 року відповідно до п. 10 Розділу IV Інструкції № 1465 ОСОБА_1 пройдено тестування на предмет визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості, за підсумками якого вона отримала 29 балів за тестом на знання законодавчої бази (професійний тест); 37 балів за тестом на загальні здібності та навички, загалом 66 балів (мінімальна кількість балів встановлена абз. 2 п. 10 Інструкції 25 балів за кожним тестом).

Відповідно до атестаційного листа, складеного безпосередніми керівниками у відповідності з вимогами п.п. 3-9 Розділу IV Інструкції № 1465, під час проходження служби на посаді заступника начальника відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області позивачка відповідала займаній посаді, що підтверджується цим атестаційним листом.

Атестаційною комісією їй було призначено співбесіду на 24 лютого 2016 року.

Згідно протоколу від 24 лютого 2016 року на засіданні Атестаційної комісії №9/ак були присутні голова комісії, секретар та три члена комісії. Під час проведення атестації членами комісії досліджено: атестаційний лист, декларація про доходи, послужний список, інформаційна довідка, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 ЗУ Про очищення влади, інформацію з відкритих джерел.

Зі змісту протоколу також вбачається, що особі, яка проходить атестування, Атестаційною комісією №9 були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського для встановлення мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше.

За результатами розгляду матеріалів особистої справи позивачки та проведеної співбесіди, головою ГУНП в Одеській області Атестаційна комісія №9 поставлено на голосування рішення, а саме: 4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. За результатами голосування за-5.

Зазначені результати атестування занесені в розділ ІV атестаційного листа позивачки, з яким позивач ознайомлена 04 березня 2016 року.

Згідно з протоколом засідання ААК Південного регіону №1 від 14 березня 2016 року членами комісії під час розгляду скарги були досліджені атестаційний лист та інші матеріали на поліцейського, який подав скаргу, в результаті поставлено на голосування рішення, а саме відхилити скаргу, виходячи з наступного: не мотивована, не готова до змін, не змогла відповісти на задані запитання, відсутні професійні якості, відсутні теоретичні знання.

15 березня 2016 року ААК Південного регіону за результатами розгляду скарги позивачки прийнято рішення про її відхилення.

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Одеській області №9/ак, апеляційної атестаційної комісії Південного регіону Національної поліції №1 в якому просила суд:

- визнати протиправними рішення та дії ГУНП щодо визнання її - заступника начальника відділу управління карного розшуку ГУНП майора поліції ОСОБА_1 поліцейським, що підлягає атестуванню, та включення її до списку поліцейських, які підлягають атестуванню на підставі наказу ГУНП від 29 січня 2016 року № 133 Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області (далі наказ ГУНП №133);

- визнати протиправним проведення ГУНП її атестації на підставі наказу ГУНП № 133;

- визнати протиправним та скасувати висновок Атестаційної комісії №9/ак від 24 лютого 2016 року щодо неї - заступника начальника відділу управління карного розшуку ГУНП майора поліції ОСОБА_1, визначений п.п. 4 п. 15 Розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 лютого 2015 року № 1465: 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність;

- визнати протиправним та скасувати рішення ААК Південного регіону від 15 березня 2016 року про відхилення її скарги на висновок Атестаційної комісії №9/ак від 24 лютого 2016 року щодо неї заступника начальника відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1, визначений п. п. 4 п. 15 Розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465: 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вищевказані дії та рішення, а також висновок Атестаційної комісії ГУНП в Одеській області №9/ак від 24 лютого 2016 року є протиправними і необґрунтованими, оскільки прийнятий з порушенням норм діючого законодавства.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду по справі №815/1339/16 від 10 травня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 травня 2016 року скасовано, прийнято у справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії ГУНП в Одеській області щодо визнання заступника начальника відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 поліцейським, що підлягає атестуванню, та включення заступника начальника відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 29 січня 2016 року № 133 Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області, визнано протиправним проведення ГУНП в Одеській області атестації заступника начальника відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 29 січня 2016 року № 133 Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області, визнано протиправним та скасовано висновок атестаційної комісії ГУНП в Одеській області № 9/ак від 24 лютого 2016 року щодо заступника начальника відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1, визначений п.п. 4 п. 15 Розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465: 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, визнано протиправним та скасовано рішення апеляційної атестаційної комісії південного регіону Національної поліцій № 1 від 15 березня 2016 року про відхилення скарги ОСОБА_1 на висновок атестаційної комісії ГУНП в Одеській області № 9/ак від 24 лютого 2016 року щодо заступника начальника відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1, визначений п.п. 4 п. 15 Розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465: 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Поряд з цим, судом встановлено, що 25.10.2016 року т.в.о. начальника ГУНП в Одеській області прийнято наказ №1091о/с, яким відповідно до п.2 ч.1 ст.65 закону України «Про Національну поліцію», на підставі наказів НПУ від 02.09.2016 року №788 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області» та Головного управління НП в Одеській області від 16.09.2016 року №2244 дск «Про організаційно-штатні зміни в ГУНП в Одеській області», на підставі рапорту позивача від 05.10.2016 року, зокрема, майора поліції ОСОБА_1 призначено заступником начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області, установивши посадовий оклад 3000,00 грн., закріпивши спеціальний жетон з індивідуальним номером (0043062), звільнивши з посади заступника начальника відділу кримінальної поліції цього головного управління (а.с.76-88 т.1, 105 т.2).

Відповідно до службової телеграми начальника ГУНП в Одеській області від 13.12.2016 року №9/7237, скерованої на імя начальників підрозділів ГУНП в Одеській області, з метою підготовки до проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області: які під час проведення атестування ГУНП в Одеській області з будь-яких причин не пройшли атестування; які на час проведення атестування ГУНП в Одеській області не підлягали атестуванню; які під час проведення атестування перебували у відпустках по догляду за дитиною та на теперішній час приступили до виконання службових обовязків; які повинні пройти переатестацію; які пропонуються для призначення на вищу посаду, визначено в термін до 14 грудня поточного року: скласти списки поліцейських зазначених категорій (згідно додатків); скласти атестаційні листи стосовно зазначеної категорії поліцейських, підготувати додаткові матеріали для проходження атестації відповідно до наведеного переліку та попереджено про персональну відповідальність за виконання зазначених заходів (а.с.65 т.1).

На виконання наведеної службової телеграми, 19.12.2016 року т.в.о. начальника УКР ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 на адресу УКЗ ГУНП в Одеській області направлено супровідним листом №2/1- список працівників УКР ГУНП в Одеській області, які пропонуються для призначення на вищу посаду (а.с.69-73).

Наказом ГУНП в Одеській області №3206 від 15.12.2016 року Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області, з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів на підставі глибокого всебічного вивчення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри, можливого вирішення питання призначення на вищу посаду, переміщення на нижчу посаду, або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність призначено проведення атестування поліцейських ГУНП та підпорядкованих йому підрозділів з 12.01.2017 року.

З метою забезпечення проведення атестування поліцейських, наказом ГУНП в Одеській області від 30.12.2016 року №3385 затверджено персональний склад атестаційної комісії №15 (а.с.155).

Поряд з цим, на виконання п.1 розділу IV Інструкції №1465, ГУНП в Одеській області видано наказ №3386 від 30.12.2016 року (а.с.157 т.1), яким затверджено списки поліцейських структурних підрозділів, відділів (відділень) поліції ГУНП в Одеській області, які підлягають атестуванню (додається) та судом встановлено, що згідно ОСОБА_4 із вказаного списку працівників, позивача було включено до вищенаведеного списку поліцейських, які підлягають атестуванню (а.с.94 т.2).

Доказів ознайомлення позивача з інформацією про включення її до такого списку з 30.12.2016 року по 03.02.2017 року, відповідачем до суду не надано.

Так, листом УКЗ ГУНП в Одеській області від 03.02.2017 року №9/738 (вх.№519 від 03.02.2017 року) начальника УКР ГУНП в Одеській області проінформовано, що 06.02.2017 року о 15-00 год. на засідання атестаційної комісії ГУНП в Одеській області запрошуються працівники управління карного розшуку ГУНП (список додається), які за висновками попереднього атестування підлягали звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність та у відношенні яких постановами суду висновки атестації були скасовані, повідомлено про необхідність ознайомлення таких працівників про необхідність прибуття на засідання АК (а.с.34).

Згідно доданого «Списку працівників ГУНП в Одеській області, які направляються на переатестацію (поновлені за рішенням суду)», ОСОБА_1 визначено такою, яка підлягає атестації (а.с.35).

Як зазначив представник відповідача у письмових запереченнях, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 у 2016 році проходила тестування, передбачене Інструкцією, і результати цього тестування не оскаржувались нею, комісією було прийнято рішення про врахування результатів тестування позивача, а отже за тестом на загальні здібності та навички позивач отримала 29 балів із 60 та за тестом на знання законодавчої бази 37 балів із 60.

За рішенням АК, згідно п.12 розділу IV Інструкції, поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з АК, яка і вирішила проводити співбесіду з усіма особами, які проходять атестацію. 06.02.2017 року позивача викликано на співбесіду з членами АК та поставлено відповідні запитання, що фіксувалось звуко та відеозаписом.

06.02.2017 року позивач прибула на співбесіду з членами АК, на якій їй поставлено відповідні запитання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в НПУ, що фіксувалось звуко- та відеозаписом.

Згідно з витягом із протоколу засідання АК №15 ГУНП в Одеській області, за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення, головою АК поставлено на голосування рішення щодо невідповідності позивача займаній посаді та переміщення ОСОБА_1 на нижчу посаду через службову невідповідність, виходячи з негативної характеристики з боку керівництва, неналежного виконання службових обовязків по посаді, недостатності знань відомчої нормативної бази.

За результатами голосування встановлено - «за» -8, «проти» -0 (а.с.95).

Так, відповідно до Атестаційного листа від 06.02.2017 року, складеного заступником начальника УКР ГУНП в Одеській області начальником відділу боротьби з організованою злочинністю підполковником поліції ОСОБА_3, ОСОБА_1 зарекомендувала себе з негативного боку, неуважним до виконання службових завдань та професійно не грамотним працівником, в період з лютого по серпень 2016 року перебувала на лікарняному, в звязку з відсутністю досвіду практичної роботи, під час вирішення службових питань не здатна своєчасно виправити допущені помилки і не працює над їх усуненням, не має авторитету у колективі, в складних та екстремальних ситуаціях приймає невірні рішення, не прагне до вдосконалення службової діяльності, безвідповідально ставиться до дорученої справи, особисті інтереси ставить вище за службові, при складанні службових документів постійно допускає чисельні орфографічні та синтаксичні помилки, що свідчить про слабе володіння українською мовою, у стройовому відношенні підтягнута, фізично розвинена, задовільно володіє табельною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, не здатна переносити психофізичні навантаження та труднощі по службі, державну та службову таємницю зберігає, курси підвищення кваліфікації не проходила (а.с.108 т.2).

Згідно розділу ІІ Атестаційного листа «Висновок прямого керівника», підписаного заступником начальника ГУНП в Одеській області начальника кримінальної поліції майором поліції ОСОБА_2, позивач «займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність».

У розділі IV Атестаційного листа «Результати атестування (висновок атестаційної комісії» щодо заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1, визначено: « 3-займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність» (а.с.108 з/б т.2).

Не погоджуючись з рішеннями та діями відповідача щодо призначення та проведення атестації позивача, вважаючи висновок комісії протиправним та таким, що підлягає скасуванню, ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом.

Закон України Про Національну поліцію, визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до п.9 та п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про Національну поліцію, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції (п. 9). Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань (п.12).

Згідно ч.1 ст.59 Закону України Про Національну поліцію, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Приписами ч.1, ч.2 ст. 49 Закону України Про Національну поліцію визначено, що на службу в поліції можуть бути прийняті громадяни України віком від 18 років, які мають повну загальну середню освіту, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, які володіють українською мовою. Вимоги щодо рівня фізичної підготовки для поліцейських та кандидатів, які вступають на службу в поліції, затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Частиною 1 ст. 58 Закону України Про Національну поліцію визначено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обовязків.

07.11.2015 року, на підставі заяви позивача, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України Про Національну поліцію призначено з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування та установлення посадового окладу згідно зі штатним розписом, ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області з присвоєнням спеціального звання - майор, що підтверджено витягом з наказу ГУНП в Одеській області №167 о/с від 07.11.2015 року (а.с. 104 т.2).

Відповідно до витягу з наказу ГУНП в Одеській області №1091о/с від 25.10.2016 року, згідно з п.2 ч.1 ст.65 закону України «Про Національну поліцію», на підставі наказів НПУ від 02.09.2016 року №788 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області» та Головного управління НП в Одеській області від 16.09.2016 року №2244 дск «Про організаційно-штатні зміни в ГУНП в Одеській області», на підставі рапорту позивача від 05.10.2016 року, майора поліції ОСОБА_1 призначено заступником начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області, звільнивши з посади заступника начальника відділу кримінальної поліції цього головного управління (а.с. 105 т.2).

Положеннями частини 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Приписами частини першої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, котра затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі по тексту - Інструкція), зокрема пункт 3 розділу І.

Відповідно до частини третьої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Частина четверта статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Згідно з частиною п'ятою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Виходячи з наведених норм законодавства та мети проведення атестації, суд дійшов висновку, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Зазначене вище узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11 березня 2014 року у справі №21-13а14.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 розділу IV Інструкції, організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню. Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Як уже зазначено вище, відповідно до наказу ГУ НП в Одеській області від 07 листопада 2015 року, ОСОБА_1 було прийнято на службу в поліцію, про що свідчить запис в трудовій книжці.

В подальшому, наказом ГУНП в Одеській області №1091о/с від 25.10.2016 року, згідно з п.2 ч.1 ст.65 закону України «Про Національну поліцію», майора поліції ОСОБА_1 призначено заступником начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області, звільнивши з посади заступника начальника відділу кримінальної поліції цього головного управління (а.с. 105 т.2).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.68 Закону визначено, що поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Отже, судом встановлено, що позивача прийнято на службу до поліції та призначено на посаду шляхом видання наказу про призначення за її згодою, наказ не містить умов про проведення конкурсу та тимчасовість призначення на посаду, а навпаки містить посилання на вищенаведену норму, що вказує на врахування відповідачем досвіду роботи позивача, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків.

Відповідно до ст.65 Закону, переміщення поліцейських здійснюється на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський:

у зв'язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

за станом здоров'я - на підставі рішення медичної комісії;

через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей;

за ініціативою поліцейського;

як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;

Якщо законом визначено додаткові вимоги до кандидатів на призначення на окремі посади в органах (закладах, установах) поліції, призначення на такі посади здійснюється за умови відповідності особи, яка призначається на таку посаду, додатковим вимогам.

Так, позивач вважає, що рішення (висновок) Атестаційної комісії щодо невідповідності її займаній посаді та переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність прийнято без урахування професійних якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів працівника, його фізичної підготовки.

Визначення поняття "службова невідповідність" норми Закону не містять. Поряд з цим, виходячи із вимог та обмежень, що ставляться до поліцейського, та загального розуміння понять, можна дійти висновку, що під службовою відповідністю мається на увазі відповідність поліцейського встановленим вимогам, добросовісне виконання вимог законодавства та дисциплінованість. Тобто, службова невідповідність - це невідповідність займаній посаді в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку та правил несення служби тощо.

Оскільки, метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є встановлення можливості залишення на службі та, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю, у контексті розуміння норм Закону та Інструкції, звільнення через службову невідповідність може бути застосовано як вид дисциплінарного стягнення, про що зроблено висновок у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2014 року №21-13а14.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту ОВС, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення, зокрема, у вигляді звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до порядку накладання дисциплінарних стягнень, визначеного у ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обовязків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Отже, поліцейський може бути звільнений через службову невідповідальність на підставі п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону тільки у крайньому випадку та за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Суд зазначає, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

В атестаційному листі щодо наявності дисциплінарних стягнень за період служби в НП зазначено, що за період служби в НП до дисциплінарної відповідальності не притягувалась, діючих дисциплінарних стягнень не має.

Відповідно до п. 3 цього розділу Інструкції № 1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники.

Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

Згідно з п. 7, 8, 9 розділу ІV Інструкції № 1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобовязані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обовязками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоровя та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобовязані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, зясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Таким чином, прямі керівники всебічно розглянувши зміст атестаційного листа, зясувавши відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та вносить до відповідного розділу атестаційного листа один з висновків передбачених п. 9 розділу ІV Інструкції № 1465 та ст. 57 Закону № 580-VIII.

Так, судом встановлено, що при складанні атестаційного листа ОСОБА_1 надано негативну оцінку, при цьому, відповідно до службової телеграми начальника ГУНП в Одеській області від 13.12.2016 року №9/7237, скерованої на імя начальників підрозділів ГУНП в Одеській області, з метою підготовки до проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області визначено в термін до 14 грудня поточного року скласти списки поліцейських зазначених категорій (згідно додатків) та скласти атестаційні листи стосовно зазначеної категорії поліцейських, проте атестаційний лист щодо позивача складений у день проведення атестування 06.02.2017 року, що суперечить наведеній меті таких заходів та унеможливлює здійснення підготовки до проведення атестування.

Поряд з цим, як вбачається з наданих до суду доказів, а саме листа УКЗ ГУНП в Одеській області від 03.02.2017 року №9/738 (вх.№519 від 03.02.2017 року) начальника УКР ГУНП в Одеській області проінформовано, що 06.02.2017 року о 15-00 год. на засідання атестаційної комісії ГУНП в Одеській області запрошуються працівники управління карного розшуку ГУНП (список додається), які за висновками попереднього атестування підлягали звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність та у відношенні яких постановами суду висновки атестації були скасовані (а.с.34).

Згідно доданого «Списку працівників ГУНП в Одеській області, які направляються на переатестацію (поновлені за рішенням суду)», ОСОБА_1 визначено такою, яка підлягає атестації (а.с.35), тобто підставою включення позивача до списків поліцейських стало рішення суду, прийняте за результатами оскарження попередньої атестації, при цьому жодних доказів про подання керівником позивача списку осіб, які підлягають переміщенню на нижчу посаду на виконання службової телеграми, відповідачем до суду не надано.

Слід зазначити, що вказаним службовим документом визначено категорії поліцейських, щодо яких вимагалось надати відомості, а саме:

які під час проведення атестування ГУНП в Одеській області з будь-яких причин не пройшли атестування;

які на час проведення атестування ГУНП в Одеській області не підлягали атестуванню;

які під час проведення атестування перебували у відпустках по догляду за дитиною та на теперішній час приступили до виконання службових обовязків;

які повинні пройти переатестацію;

які пропонуються для призначення на вищу посаду (а.с.65 т.1).

Отже, судом встановлено, що вказаною вимогою керівника ГУНП в Одеській області не ставилось питання надання відомостей про осіб, які підлягають переміщенню на нижчу посаду, однак, наказом від 30.12.2016 року список поліцейських був затверджений, позивача включено до Списку працівників ГУНП в Одеській області, які направляються на переатестацію (поновлені за рішенням суду)», на підставі поновлення за рішенням суду, без наявної пропозиції керівництва щодо проведення атестації ОСОБА_1

Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені ч. 2 ст. 57 Закону № 580-VIII.

Разом з тим, відповідачем, на якого покладено обов'язок доказування, не доведено, що ОСОБА_1 підлягала атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки не наведено підстав для проведення атестації ОСОБА_1, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що позивач мала бути переміщена на нижчу посаду, або щодо неї виявлено ознаки службової невідповідності.

Положеннями Закону України Про Національну поліцію та в розділі ІV Інструкції № 1465 визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування.

Постановою Верховного Суду України від 05.03.2012 року по справі №21-42а12 встановлено, що питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ Про міліцію, Законом України від 2 грудня 1990 року №509-XII Про державну податкову службу, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР. Тому, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у своїй постанові від 17.02.2015 року по справі №21-8а15.

Оскільки положеннями спеціального законодавства з питань проходження служби в поліції, а саме Законом України Про Національну поліцію не врегульоване питання визначення кола осіб, які не підлягають атестації, суд, з урахуванням наведених рішень Верховного Суду України, керуючись приписами ст.244-1 КАС України, застосувує до спірних правовідносин окремі положення Закону України Про професійний розвиток працівників.

Статтею 12 Закону України Про професійний розвиток працівників визначені категорії працівників, які не підлягають атестації. Згідно ч.1 цієї статті не підлягають атестації працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Судом встановлено, що позивач проходить службу в органах поліції з 07.11.2015 року, в подальшому призначена на відповідну посаду 25.10.2016 року на підставі ч.2 ст.68 Закону, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що підстав, визначених ч.2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію для призначення та проведення атестації ОСОБА_1, протягом першого року проходження нею служби в поліції на посаді, яку вона обіймала на момент затвердження списку менше 3-х місяців, у відповідача не існувало.

Судом встановлено, що оскільки в наказі про призначення, зокрема, позивача на посаду поліцейського від 25.10.2016 року №1091о/с відсутнє посилання на підстави, визначені ч.2 ст.58 Закону України Про Національну поліцію, то позивач вважається таким, що прийнята на службу до Національної поліції України безстроково із забезпеченням відповідних гарантій поліцейського.

Однією з таких гарантій незалежності поліцейського є проходження атестацій щодо відповідності його займаній посаді виключно з підстав, визначених законом.

Відповідно до ч.1 ст.57 Закону України Про Національну поліцію атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри.

При цьому, пунктами 9-12 Перехідних положень Закону України Про Національну поліцію не було передбачено проведення атестації усіх без будь-яких виключень працівників поліції, які перейшли на службу за переводом з лав міліції, як передумову їх прийняття на службу в Національну поліцію чи зайняття ними конкретних посад.

Крім того, частиною 1 ст.57 Закону України Про Національну поліцію взагалі не передбачено проходження поліцейськими так званих планових атестацій, для підтвердження ними відповідності займаним посадам.

Відповідно до п.10 Розділу ІV Інструкції №1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Так, з огляду на зміст атестаційного листа ОСОБА_1, суд встановив, що в ньому відсутні будь-які посилання на підстави проведення атестації, що передбачені ч.2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію, при цьому, в атестаційному листі позивача вказано, що він проходить службу в органах поліції з 07.11.2015 року, на посаді - з 25.10.2016 року та атестується вперше.

При цьому, саме в запереченнях відповідача (а.с.86-92 т.2) наголошується на тому, що з урахуванням факту проходження ОСОБА_1 тестування у 2016 році, яке передбачене Інструкцією №1465 та результати якого не оскаржувались позивачем, комісією прийнято рішення про врахування результатів тестування позивача, проведеного у 2016 році.

Так, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 травня 2016 року скасовано, прийнято у справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії ГУНП в Одеській області щодо визнання заступника начальника відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 поліцейським, що підлягає атестуванню, та включення заступника начальника відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 29 січня 2016 року № 133 Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області, визнано протиправним проведення ГУНП в Одеській області атестації заступника начальника відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 29 січня 2016 року № 133 Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області, визнано протиправним та скасовано висновок атестаційної комісії ГУНП в Одеській області № 9/ак від 24 лютого 2016 року щодо заступника начальника відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 Валеріївни, визначений п.п. 4 п. 15 Розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465: 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, визнано протиправним та скасовано рішення апеляційної атестаційної комісії південного регіону Національної поліцій № 1 від 15 березня 2016 року про відхилення скарги ОСОБА_1 на висновок атестаційної комісії ГУНП в Одеській області № 9/ак від 24 лютого 2016 року щодо заступника начальника відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1, визначений п.п. 4 п. 15 Розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465: 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Отже, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що атестація позивача призначена та проведена без наявності для цього правових підстав та без урахування рішення суду, яке набрало законної сили, оскільки постановою суду встановлено протиправність дій ГУНП в Одеській області, визнано протиправним проведення ГУНП в Одеській області атестації позивача та визнано протиправним та скасовано висновок атестаційної комісії ГУНП в Одеській області № 9/ак від 24 лютого 2016 року, прийнятий за результатом в тому числі і тестування позивача, що унеможливлює врахування результатів тестування при проведенні новопризначеної атестації.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, підстав, визначених у ч.2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію, для призначення атестації позивача не існувало, у звязку з чим дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо включення позивача до списку поліцейських, які підлягають атестації та проведення атестації позивача без належних на то підстав, є протиправними.

З урахуванням встановлених судом обставин, що свідчать про невідповідність дій посадових осіб вимогам діючого законодавства при призначенні та проведенні атестації позивача, складений висновок за результатами розгляду наведених документів, є протиправним та підлягає скасуванню.

Приписами ч.1 ст.6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України, кожному гарантоване право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових й службових осіб.

Наведені приписи Конституції України та КАС України надають право особі звернутись до суду, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкту владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси.

Закон не пов'язує звернення до суду попереднім обов'язковим розглядом цієї скарги відповідною апеляційною атестаційною комісією, до того ж норми ст.55 Конституції України є нормами прямої дії для забезпечення права особи на доступ до суду, який гарантований особі ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, яке є гарантоване державою Україна та не може бути звужено або обмежено нормами національного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Атестаційна комісія № 15 створена відповідно до положень п.2 Розділу ІІ Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 року № 1465 з метою вирішення конкретних питань.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідачем - атестаційною комісією № 15 ГУНП в Одеській області не доведено суду правомірність рішення (висновку), прийнятого стосовно позивача, та не надано належних доказів, щодо правомірності та обґрунтованості рішення комісії, а тому рішення (висновок) є протиправним.

Відповідно до ч.7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Згідно з постановою Верховного Суду України від 27.01.2015 року по справі № 21-425а-14 суд прийшов до наступних висновків: аналізованими нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Таким чином, Верховний Суд України у цьому рішенні зазначає, що якщо субєктом владних повноважень було не дотримано встановленого законом порядку призначення контрольного заходу (перевірки), то це призводить до визнання такого заходу незаконним та не породжує правових наслідків.

Так, суд встановив, що призначення та проведення атестації позивача відбулось із порушеннями норм діючого законодавства.

Під час розгляду справи відповідачі не надали доказів, які спростовують встановлені вище факти.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно положень ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до статті 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії №15 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень та висновку - задовольнити повністю.

Визнати протиправними рішення та дії ГУНП в Одеській області щодо визначення заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 поліцейським, який підлягає атестуванню на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 15.12.2016 року №3206 «Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області» та включення заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 15.12.2016 року №3206 «Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області», затвердженого наказом ГУНП в Одеській області від 30.12.2016 року №3386 «Про атестування поліцейських ГУНП в Одеській області».

Визнати протиправним проведення ГУНП в Одеській області атестування заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 на підставі наказів ГУНП в Одеській області від 15.12.2016 року №3206 «Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області» та від 30.12.2016 року №3386 «Про атестування поліцейських ГУНП в Одеській області».

Визнати протиправним рішення та дії ГУНП в Одеській області щодо складання 06.02.2017 року на виконання наказу ГУНП в Одеській області від 15.12.2016 року №3206 «Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області» атестаційного листа на заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 та внесення до нього висновку, визначеного пп.3 п.9 Розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465: « 3-займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність».

Визнати протиправним та скасувати висновок Атестаційної комісії №15 ГУНП в Одеській області від 06.02.2017 року щодо заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1, визначений пп.3 п.9 Розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465: « 3-займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність».

Стягнути з ОСОБА_1 (ІК НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України судовий збір за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову, відстрочений ухвалою суду від 23.05.2017 року, у сумі 480 /чотириста вісімдесят/ грн. 00 коп.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П.Марин