Справа № 2а-17002/11
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2017 рокусправа № 2а-17002/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 березня 2017 року по справі № 2а-17002/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа по справі № 2а-17002/11 до виконання.

Заява мотивована тим, що внаслідок набрання законної сили рішенням про виплату недоплаченої суми щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» лише 25.01.2013 року управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у січні 2017 року було повернуто її документи, а саме копії рішень суду, оскільки дія постанови КМУ від 03.09.2014 року № 440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою» поширюється лише на рішення, що набрали законної сили до 01.01.2013 року, а тому рішення можливо виконати лише в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим слід отримати виконавчий лист та у разі пропуску строку пред'явлення виконавчого документа, необхідне і рішення про поновлення строку пред'явлення до виконання (а.с.30).

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 березня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк для пред'явлення виконавчого документу, а саме виконавчого листа № 2а-17002/11, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 14 березня 2017 року про здійснення перерахунку та виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 02.02.2011 року по 19.06.2011 року з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги за цей період.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявник з поважних причин пропустив строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

З даною ухвалою не погодилось Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, подало апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 березня 2017 року та відмовити в задоволенні заяви про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що будь-яких об'єктивно непереборних обставин пропуску строку на пред'явлення виконавчого листа з січня 2013 року по березень 2017 року заявником наведено не було.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 11 серпня 2011 року у справі № 2а-17002/11 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 підвищеної на 30 % мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 02.02.2011 року по 19 червня 2011 року, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2013 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області залишено без задоволення, постанову Мелітопольського міськрайонного суду від 11 серпня 2011 року у справі № 2а-17002/11 залишено без змін.

ОСОБА_1 отримала відповідні рішення суду та звернулася до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для виконання вказаних рішень в порядку Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постанови КМУ від 03.09.2014 року № 440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою».

Листом від 18.01.2017 року № 6092-10-40/16 управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області повідомило ОСОБА_1 про повернення документів по справі № 2а-17002/11, оскільки рішення набрало законної сили 25.01.2013 року, в той час як положення постанови КМУ від 03.09.2014 року № 440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою» поширюються лише на ті рішення, які набрали законної сили до 01.01.2013 року, та запропоновано отримати виконавчий лист і звернутись за виконанням рішення в порядку Закону України «Про виконавче провадження» разом з рішенням про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання за необхідності.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

За приписами статті 22 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції станом на час набрання законної сили постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 6 червня 2011 року, для судових рішень встановлений річний строк для пред'явлення виконавчого документа, який обчислюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання.

Вказана норма кореспондується з положеннями частини 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, у відповідності до якої стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Отже, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання може бути поновлено судом за наявності обґрунтованих причин, які визнаються судом поважними.

З матеріалів справи вбачається, що лише в січні 2017 року ОСОБА_1 з листа управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій стало відомо про те, що рішення суду не виконується, а для його виконання їй необхідно отримати виконавчий лист та пред'явити його до відділу примусового виконання рішень.

Враховуючи те, що позивач не могла звернутися до виконавчої служби для пред'явлення виконавчого листа до виконання через справедливі сподівання з приводу того, що постанова суду першої інстанції, яка набрала законної сили буде виконана відповідачем добровільно, тому як відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом, та беручи до уваги похилий вік позивача, колегія суддів вважає наявність поважних причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа.

В судовій практиці розгляду справ Європейським Судом з прав людини, останній вказує, що стаття 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасницею якої є Україна, захищає право кожного на подання позову або скарги, які пов'язані з його громадянськими правами та обов'язками, до суду, таким чином, це означає "право на суд". Однак, вказане право є ілюзорним, якщо правова система Високих Договірних Сторін допускає, щоб кінцеве обов'язкове до виконання рішення суду залишалось не виконаним та не усувало наслідків нанесеної одній із сторін шкоди. (Справа "Жовнер проти України" (Заява № 56848/00), Справа Бурдов проти Росії (Скарга № 59498/00).

Також у справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд в рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

В Рішенні по справі "Ейрі проти Ірландії" від 09 жовтня 1979 року Європейський суд з прав людини вказав, що права, які гарантує Конвенція, повинні бути не теоретичними чи нереальними, а такими, що мають реальну силу і можуть бути здійснені на практиці.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 березня 2017 року по справі № 2а-17002/11 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко