Справа № 766/11711/16-а
Суддя: Хайдарова І. О.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Пров. №2-а/766/1169/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2017 року, Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Хайдарової І.О.

при секретарі Щербань А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, якому просила визнати незаконним та скасувати з моменту прийняття рішення Херсонської міської ради №315 від 31.08.2016 року «Про затвердження першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_2В.».

В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до розпорядження міського голови м. Херсона призначаються та корегуються дати проведення пленарних засідань Херсонської міської ради з визначенням питань порядку денного №11-с від 13.05.2016р. призначається дата 24.06.2016 р. пленарного засідання VІІІ сесії міської ради VІІ скликання з винесенням питань. Котрі пройшли узгодження проектів рішень згідно до протоколу №6 координаційної ради. Питання про призначення ОСОБА_2 на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради не стояло на засіданні ради. Міський голова, всупереч нормам законодавства та регламенту Херсонської міської ради, формував та виніс на засідання «Порядок денний на продовження пленарного засідання», яке відбулось 31.08.2016 року. Вважає, що рішення Херсонської міської ради №315 від 31.08.2016 року прийнято з порушенням Конституції та чинного законодавства України, порушує її право на захист, безпеку, тому що перший заступник міського голови вирішує цілу низки питань, які стосуються громадян.

Представником Херсонської міської ради подано письмові заперечення на позов, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник Херсонської міської ради в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Суд, заслухав учасників процесу, дослідив матеріали справи, встановив наступне.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право на захист - самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Рішенням Херсонської міської ради від 31.08.2016 року №315 «Про затвердження першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_2В.» вирішено затвердити на посаді першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_2 з 01.09.2016 року.

Таке рішення є правовим актом індивідуальної дії, яке породжує права і обов'язки тільки того суб'єкта (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), якому його адресовано.

Таким чином, відсутність у будь-кого (крім ОСОБА_2В.), в тому числі і позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскарженим рішенням не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення з даним адміністративним позовом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03.02.2015р. №21-617а14.

Посилання позивача на порушення його права на участь у місцевому самоврядуванні є безпідставним, оскільки оскаржуване рішення стосується кадрових питань і безпосереднього відношення до вирішення питань місцевого значення не має.

До того ж, відповідно до статті 140 Конституції України та статей 3, 5, 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад, які і є первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушено або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

Виходячи з положень частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішеннях №6-рп/1997 від 25 листопада 1997 року, №9-рп/1997 від 25 грудня 1997 року щодо офіційного тлумачення частини 2 статті 55, статей 64, 124 Конституції України, статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України, випливає, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

При цьому на думку суду право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України. Саме по собі звернення до адміністративного позову ще не означає, що суд зобовязаний надати такий захист. Адже для того, щоб був наданий судовий захист, слід встановити, що особа, яка звернулась з позовом, дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем саме у публічно-правових відносинах.

З наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушено її права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність мають бути такими, що породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки саме у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином суд приходить до висновку, про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення вимог позивача, так як під час розгляду справи, не встановлено та не доведено позивачем, що оскаржуване нею рішення Херсонської міської ради «Про затвердження першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_2В.», яке є актом індивідуальної дії, порушує її право, свободу чи інтерес саме у сфері у публічно-правових відносин.

На підставі викладеного, ст.ст. 2, 6, 9, 17-19, 71, 90, 94, 104-106, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування рішення відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області, протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів, постанова суду набуває чинності після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_3