Справа № 805/4829/16-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/4829/16-а

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року у справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування рішення,

встановив:

Судові рішення мотивовані тим, що Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" № 1669 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі – Закон № 1669) було внесено зміни в розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування" та доповнено пунктом 9-3 такого змісту: платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов’язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Разом з тим, позивачем на виконання вимог статті 10 Закону № 1669 отримано Сертифікат (висновок) Донецької торгово-промислової палати від 05 грудня 2016 року № 1282/12.1-17-03, яким позивачу засвідчили про настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у період за який відповідачем здійснювалась перевірка виконання позивачем зобов’язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування за липень-жовтень 2014 року, які тривали з 01 липня 2014 року до 26 листопада 2014 року. На момент видачі сертифікату (висновку) Донецькою торгово-промисловою палатою обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, згідно з додатком до якого до зазначених населених пунктів належить, зокрема, м. Краматорськ Донецької області. 05 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053, та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, до якого також включено м. Краматорськ Донецької області.

На виконання абзацу 3 пункту 5 статті 11 “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 1669 пункт 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р “Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України” затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком.

Міста Донецьк, Маріуполь та Краматорськ включені до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

На час виникнення спірних правовідносин місцезнаходження Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька було зареєстровано у м. Донецьку, в подальшому у м. Краматорську, потім перебувало на обліку у Маріупольській об’єднаній Державній податковій інспекції (Східно-Донецьке відділення), а в подальшому - Державній податковій інспекції у м. Краматорську.

Водночас, посилання відповідача на неможливість застосування положень Закону № 1669 у зв’язку з відсутністю на момент винесення спірного рішення затвердженого переліку населених пунктів, де проводилась антитерористична операція, є безпідставними з огляду на те, що основною задачею цього Закону є, зокрема, забезпечення підтримки суб’єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, тому така правова позиція фактично унеможливлює реальну дію зазначеного Закону.

Таким чином, відповідно до приписів Закону № 1669 позивач на період проведення антитерористичної операції звільнений від обов’язків платника єдиного внеску.

У касаційній скарзі Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає про неможливість застосування положень Закону № 1669 у зв’язку з відсутністю на момент винесення спірної вимоги затвердженого переліку населених пунктів, де проводилась антитерористична операції.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень, в яких надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року у справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак