Справа № 456/3778/16-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 травня 2017 року м. Київ К/800/17698/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щорічної одноразової грошової допомоги, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування йому щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у меншому розмірі, ніж встановлено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахування та виплату йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік відповідно до статті 12 вказаного Закону в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником бойових дій та має право на пільги, передбачені статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Проте відповідач у 2016 році неправомірно виплатив йому таку грошову допомогу в меншому розмірі, ніж це визначено вказаним Законом.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 березня 2017 року, яка залишена ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд виходив з того, що відповідно до пункту 26 Прикінцевих і перехідних положень Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу щодо реформування міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року) норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а тому відповідачем правомірно здійснено у 2016 році виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Представник позивача ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі представник позивача посилається на те, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя статті 22 Конституції України).

Крім того, представник позивача посилається на те, що редакція частини п'ятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою розмір грошової допомоги учасникам бойових дій визначено у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, на час виникнення спірних відносин була чинною та іншими законодавчими актами не призупинялась і зміни до неї не вносились. Щорічна разова грошова допомога для учасників бойових дій є формою соціального забезпечення громадян, які, відповідно до спеціального закону, є учасниками бойових дій, тобто ця допомога є формою реалізації конституційного права громадян, які є учасниками, ветеранами чи інвалідами війни, на соціальний захист.

Також представник позивача посилається про те, що керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2016 році підлягає застосовуванню не постанова Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», а Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який має вищу юридичну силу.

Крім того, посилається на те, що право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, не може залежати від бюджетних асигнувань і потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, тому в 2016 році кожен учасник бойових дій повинен був отримати 5650 грн.

Проте із вказаними доводами представника позивача погодитись не можна з огляду на те, що пунктом 63 Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ (набрав чинності 1 січня 2015 року) розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно з яким норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 920 гривень (пп. 2 п. 1 Постанови).

Враховуючи викладене, здійснення відповідачем нарахування та виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій у розмірі 920 грн, тобто у розмірі, встановленому Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ та підпунктом 2 пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» є правильним, а тому, зважаючи на наведені обставини та вимоги закону, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для визнання неправомірними дій відповідача по виплаті позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141, є обґрунтованим та відповідає вимогам законодавства.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щорічної одноразової грошової допомоги, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець