Справа № 826/20205/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 червня 2017 року № 826/20205/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії: головуючого судді Аблова Є.В., суддів - Літвінової А.В., Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправним висновку, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення та збільшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 13 грудня 2016 року, складений за результатами розгляду скарги ТОВ «Сонячний Квартал» від 30 листопада 2016 року, разом з її доповненнями від 1 та 7 грудня 2016 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»:

- від 20 квітня 2016 року за №29340104 та №29341156, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно Броварської районної державної адміністрації Київської області Кисіль Г.В.;

- від 6 травня 2016 року за №29520048 та №29520992, прийняті приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Саверою М.В.;

- від 26 травня 2016 року за №29770852, № та за №29873737, №29872253 від 2 червня 2016 року, прийняті приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Ніктенко Ю.М.;

- від 07 липня 2016 року за №30355328, прийняте державним нотаріусом Броварської міської нотаріальної контори Журавською В.В.;

- від 22 липня 2016 року за №30594629, прийняте приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Саверою М.В.;

- від 06 жовтня 2016 року за №31740672, №31739745, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно Броварської державної адміністрації Київської області Грабовецькою Н.В.;

- від 31 жовтня 2016 року за №32132523, №32133412 та від 3 листопада 2016 року за №32197963, 32198893, прийняті приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Саверою М.В.;

- від 4 листопада 2016 року за №32226542 та №32227386, прийняті державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Журавською В.В., виданого на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 13 грудня 2016 року, складений за результатами розгляду скарги ТОВ «Сонячний Квартал» від 30 листопада 2016 року, разом з її доповненнями від 1 та 7 грудня 2016 року;

- скасувати реєстраційні дії державного реєстратора Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Шаманської Анни Станіславівни №32985291 від 16.12.2016 року на виконання наказу Міністерства юстиції України від 16.12.2016 року №3688/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»;

- зобов'язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення реєстраційних дій, скасованих на підставі наказу Міністерства юстиції України «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обмежень», виданого на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 13 грудня 2016 року, складений за результатами розгляду скарги ТОВ «Сонячний Квартал» від 30 листопада 2016 року, разом з її доповненнями від 1 та 7 грудня 2016 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Комісія в порушення вимог п. 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1128 від 25.12.2015 року (далі - Порядок №1128) не направила позивачу як зацікавленій особі скаргу, за результатами розгляду якої прийнято оскаржувані висновок та наказ, що призвело до обмеження права на захист та порушення прав та інтересів власника майна та заінтересованих осіб. Додатково позивач в письмових поясненнях зазначив, що процедура відчуження придбаних ним нежитлових приміщень була дотримана у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме: договори купівлі-продажу були укладені в письмовій формі та посвідчені нотаріально; договори підписані уповноваженими на те особами, що перевірено нотаріусом при посвідченні договорів; на момент вчинення договору нежитлові приміщення належали продавцям на праві власності та було внесені в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; договори купівлі-продажу були оплатними, а нежитлові приміщення продавцями передані позивачу на підставі актів.

Крім того, позивач стверджує, що договори купівлі-продажу від 06.07.2013 року, укладені між СТ «ЛЕЛЕКА» та ТОВ «Сонячний Квартал» є неукладеними, а відтак не створюють жодних правових наслідків для його сторін, що додатково вказує на безпідставність та необґрунтованість вимог ТОВ «Сонячний Квартал» щодо порушених прав заявника.

При цьому, на думку позивача, скаргу заявника було розглянуто з порушенням строку на її оскарження, що є самостійною та достатньою підставою для скасування оскаржуваного висновку та наказу.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник Міністерства юстиції України заперечував щодо задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку відповідачів в судове засідання 25.04.2017 року, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані представниками сторін документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 22.07.2016 року придбав у власність 1/2 (одну другу) частку майстерні по технічному обслуговуванню автотранспорту, складові частини якої: майстерня по тех. обслуговуванню автотранспорту А (літера «А»), площею 424,2 кв.м., естакада І (літера «І»), огорожа №, склад ГСМ Б (літера «Б») площею 15,9 кв.м., КПП з оглядовою ямою В (літера «В») площею 31,8 кв.м., що розташована за адресою: Київська область, м. Бровари, АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу частки приміщення, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Саверою Л.Л., який зареєстровано в реєстрі за №512.

Крім того, 07.07.2016 року між позивачем та ОСОБА_9 укладено договір купівлі-продажу частки приміщення, згідно якого ОСОБА_10 набув у власність 1/2 (одну другу) частку майстерні по технічному обслуговуванню автотранспорту, складові частини якої: майстерня по тех. обслуговуванню автотранспорту А (літера «А»), площею 424,2 кв.м., естакада І (літера «І»), огорожа №, склад ГСМ Б (літера «Б») площею 15,9 кв.м., КПП з оглядовою ямою В (літера «В») площею 31,8 кв.м., що розташована за адресою: Київська область, місто Бровари, АДРЕСА_1 (двадцять два - «А»). Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В. та зареєстровано в реєстрі за №1-1251.

В подальшому, 31.10.2016 року між ОСОБА_1 та СТ «Крокус» укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини нежитлового приміщення, на підставі якого позивач придбав у власність 1/2 (одну другу) нежитлового приміщення, кондитерський цех, що розташовані за адресою: Київська область, місто Бровари, АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Саверою Л.Л. та зареєстровано в реєстрі за №760.

31.10.2016 року між ОСОБА_1 та СТ «Крокус» укладено також договір купівлі-продажу 1/2 частини нежитлового приміщення, предметом якого є купівля позивачем 1/2 (однієї другої) частини нежитлового приміщення, вагова, склад, розташованих за адресою: Київська область, м. Бровари, АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Саверою Л.Л. та зареєстровано в реєстрі за №757.

Також, 04.11.2016 року між позивачем та ОСОБА_11 укладено договори купівлі-продажу частки нежитлового приміщення, згідно умов яких ОСОБА_1 придбав у власність: - 1/2 частку нежитлового приміщення, кондитерських цех, що розташована за адресою: Київська область, місто Бровари, АДРЕСА_1; 1/2 частку нежитлового приміщення, вагова, склад, що розташована за адресою: Київська область, місто Бровари, АДРЕСА_1.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що інформація про право власності позивача на вказані вище приміщення внесена на підставі відповідних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

30.11.2016 року до Міністерства юстиції України звернулось ТОВ «Сонячний квартал» () (далі - заявник) із скаргою, в якій просило:

- скасувати рішення про державну реєстрацію при відкритті розділу (№29340101) та рішення про державну реєстрацію при подальших продажах №29770852, №29873737, щодо об'єкта майна реєстраційний номер 06 (нежитлові будівлі (адмінбудівля, прохідна, огорожа, виробничий цех), адреса: Київська область, м. Бровари, АДРЕСА_1);

- скасувати рішення про державну реєстрацію при відкритті розділу №29341156 та рішення про державну реєстрацію при подальших продажах №29769860, №29872253, №30355328, №30594629, щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 06 (майстерні по тех. обслуговуванню автотранспорту, естакада, огорожа, склад ГСМ, КПП з оглядовою ямою), адреса: Київська область, м. Бровари, АДРЕСА_1;

- скасувати рішення про державну реєстрацію при відкритті розділу №31740672 та рішення про державну реєстрацію при подальших продажах №32132523, №32197963, №32226542, щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 106 (нежитлові будівлі (вагова, склад), адреса: Київська область, м. Бровари, АДРЕСА_1;

- скасувати рішення про державну реєстрацію при відкритті розділу №31739745 та рішення про державну реєстрацію при подальших продажах №32133412, №32198893, №32227386 щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 106 (нежитлові будівлі - кондитерський цех), адреса: Київська область, м. Бровари, АДРЕСА_1.

За результатами розгляду вказаної скарги ТОВ «Сонячний квартал» від 30.11.2016 року з доповненнями до неї від 01.12.2016 року та 07.12.2016 року, Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації прийнято висновок від 13.12.2016 року, яким Комісія вирішила скаргу заявника задовольнити у повному обсязі, скасувати:

рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 квітня 2016 року №№ 29340104, 29341156, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно Броварської районної державної адміністрації Київської області Кисіль Г.В.;

рішення про внесення змін до записів від 06 травня 2016 року №№ 29520048, 29520992, прийняті приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Саверою М.В.;

рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26 травня 2016 року №№ 29770852, 29769860, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікітенко Ю.М.;

рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02 червня 2016 року №№29873737, 29872253, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікітенко Ю.М.;

рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07 липня 2016 року №30355328, прийняте державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Журавською В.В.;

рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 липня 2016 року №30594629, прийняте приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Саверою М.В.;

рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06 жовтня 2016 року №№31740672, 31739745, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно Броварської районної державної адміністрації Київської області Грабовецькою Н.В.;

рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31 жовтня 2016 року №№32132523, 32133412, від 03 листопада 2016 року №№32197963, 32198893, прийняті приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Саверою М.В.;

рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 листопада 2016 року №№32226542, 32227386, прийняті державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Журавською В.В.

16.12.2016 року на підставі Висновків, зроблених Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, Міністерством юстиції України прийнято оскаржуваний наказ №3688/5.

Незгода позивача з висновками Комісії та прийнятим на їх підставі наказом зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі рішення суду);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Згідно з ч. 6 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення, зокрема про задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про скасування реєстраційної дії.

Водночас, відповідно до приписів ч. 5 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено.

Як вбачається з оскаржуваних рішень відповідачів, ними була розглянута скарга ТОВ «Сонячний квартал» від 30.11.2016 року, яка обґрунтована тим, що 07.07.2013 року ТОВ «Сонячний квартал» придбало за договорами купівлі-продажу та здійснило державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна - нежитлові будівлі з №22/1 по №22/13 по вул. Богунська в м. Бровари Київської області. 26.02.2014 року ТОВ «Сонячний квартал» уклало з Броварською міською радою договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:057:0009, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування нежитлових приміщень.

На думку заявника, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вчиняються дії, направлені на захоплення земельної ділянки, яку орендує заявник, шляхом незаконного оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1. Крім того, заявник стверджує, що первинна реєстрація права власності на вказані вище об'єкти нерухомого майна за ПП «ІТА-К», яка відбулась 18.04.2016 року, здійснена незаконно.

В ході розгляду скарги заявника та доданих до неї документів Комісія встановила, що з електронних копій документів, виготовлених з поданих у паперовій формі документів для проведення державної реєстрації прав щодо земельної ділянки, які розміщені в заявах №№16544608, 16545632, 16737475, 16736555, частина з яких також розміщена в електронних реєстраційних справах у розділах Державного реєстру прав з реєстраційними номерами 06 та 06, зокрема, вбачається, що подані ПП «ІТА-К» документи для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна - нежилі приміщення, у складі яких є адмінбудівля (літ.А) площею 161 кв.м., прохідна (літ. Б) площею 5,4 кв.м., огорожа (літ. №), виробничий цех (літ. В) площею 92,9 кв.м., що розташовані за адресою: Київська область, м. Бровари, АДРЕСА_1 (далі - об'єкт 1) та на об'єкт нерухомого майна - майстерні по тех. обслуговуванню автотранспорту (літ. А) площею 424 кв.м., естакади (літ. І), огорожі (літ. №), складу ГСМ (літ. Б) площею 15,9 кв.м., КПП з оглядовою ямою (літ. В) площею 31,8 кв.м., що розташовані за адресою: Київська область, м. Бровари, АДРЕСА_1 (далі - об'єкт 2) не відповідали вимогам, встановленим ч. 4 ст. 18 Закону.

Таким чином, на думку Комісії, державна реєстрація права власності на об'єкт 1 та об'єкт 2, проведена державним реєстратором Кисіль Г.В. та приватним нотаріусом Саверою М.В., суперечить нормам чинного законодавства, оскільки була проведена на підставі документів, які не відповідали вимогам, встановленим Законом, а отже оскаржувані рішення №№29340104, 29341156, 29520048. 29520992 підлягають скасуванню.

З урахуванням висновків Комісії стосовно протиправності рішень №№29340104, 29341156, 29520048. 29520992, які дали змогу зареєструвати переходи права власності на об'єкт 1 та об'єкт 2, Комісія прийшла до висновку про необхідність скасування рішень №№29770852, 29873737, 29769860, 29872253, 30355328, 30594629, виходячи з того, що таке скасування є єдиним можливим та ефективним засобом відновлення порушеного права скаржника.

Суд звертає увагу на те, що процедуру розгляду відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Мін'юсту (далі - суб'єкт оскарження), що здійснюється Мін'юстом та його територіальними органами (далі - суб'єкт розгляду скарги) визначає Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку, для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Відповідно до п. 12 Порядку, за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Таким чином, відповідна комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги на реєстраційні дії, встановивши, що оскаржувані дії вчинено з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» складає відповідний висновок, який є підставою для прийняття суб'єктом розгляду рішення про задоволення скарги у формі наказу.

Відповідно до ч. 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Таким чином, при вирішенні адміністративних справ, предметом розгляду в яких є рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, обов'язково мають бути досліджені обставини дотримання порядку прийняття таких рішень/ вчинення дій, зокрема, через призму урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Так, відповідно до п.п. 8-10 Порядку, під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Як вбачається зі скарги, заявник стверджує, що є власником об'єктів нерухомого майна - нежитлових будівель з №22/1 по №22/13 по вул. Богунська в м. Бровари Київської області, водночас до Міністерства юстиції України жодних відповідних правовстановлюючих документів, зокрема договорів купівлі-продажу від 07.07.2013 року, не надано, а відповідачами в ході розгляду скарги від 30.11.2016 року дане питання не з'ясовано.

Водночас, з наданих в ході розгляду скарги ТОВ «Сонячний квартал» від 30.11.2016 року письмових пояснень та заперечень зацікавлених осіб, зокрема, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_1, голови СТ «Крокус» вбачається, що відповідачів повідомлено про те, що у 2013 році заявником укладено договори купівлі-продажу, посвідчені приватним нотаріусом КМНО Котенко І.М., згідно умов яких СТ «Лелека» передає, а ТОВ «Сонячний квартал» приймає у власність нежитлові приміщення (будівлі, адмінбудівля АТП площею, 202,6 кв.м.; нежитлове приміщення, ангар площею 538 кв.м.; нежитлове приміщення, бойня нова площею 415,9 кв.м.; нежитлове приміщення, бойня стара площею 322,5 кв.м.; нежитлове приміщення, бокси АТП площею 1068,3 кв.м.; нежитлове приміщення, виробниче приміщення площею 75,6 кв.м.; нежитлове приміщення, адмінприміщення заготконтори площею 69,7 кв.м.; нежитлове приміщення, склад будівельних матеріалів площею 357,2 кв.м.; нежитлове приміщення, столярний цех площею 368,2 кв.м.; нежитлове приміщення швейний цех площею 654,5 кв.м.; нежитлове приміщення, яйцесклад площею 265,4 кв.м.; нежитлове приміщення, шкіряний склад площею 181,3 кв.м., які розміщені на земельній ділянці за адресою: Київська область, м. Бровари, АДРЕСА_1.

Як повідомив позивач та не спростовано ні відповідачами, ні наданими до скарги матеріалами, вказане майно, передане ТОВ «Сонячний квартал» належало СТ «Лелека» на підставі рішення господарського суду Запорізької області від 21.11.2012 року у справі №5009/4223/12 за позовом СТ «Лелека» до ФОП ОСОБА_17 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Броварської районної спілки споживчих товариств, СТ «Транзит-2008», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Київської обласної спілки споживчих товариств про визнання права власності.

Водночас, постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.09.2016 року у справі №5009/4223/12 рішення господарського суду Запорізької області від 21.11.2012 року скасовано та у задоволенні позову СТ «Лелека» про визнання права власності на вказане вище майно відмовлено.

Згідно відомостей, наявних в Єдиному реєстрі судових рішень дане судове рішення набрало законної сили 28.09.2016 року, тобто станом на момент розгляду відповідачами скарги заявника у них була наявна інформація, а відтак обов'язок здійснення перевірки на предмет її достовірності щодо наявності порушених прав та законних інтересів заявника, що в даному випадку відповідачами проігноровано.

Крім того, суд звертає увагу, що постановою Вищого господарського суду України від 30.01.2017 року постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.09.2016 року у справі №5009/4223/12 залишено без змін.

Суд зазначає, що відповідно до п. 41 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (у редакції станом на момент вчинення оскаржуваних рішень) для державної реєстрації права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна подаються:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

2) технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

3) документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси;

4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

В оскаржуваному висновку Комісія зазначила, що разом з заявою №16544608, на підставі якої прийнято рішення №29340104 та відкрито розділ №06, були подані такі документи: витяг з рішення органу місцевого самоврядування про надання адрес від 12.11.2013 року №125, виданий Броварською міською радою Київської області, яким було вирішено надати власнику ПП «ІТА-К» адміністративної будівлі по АДРЕСА_1; декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 19.04.2012 року №КС8, видану Інспекцією ДАБК у Київській області, у якій замовником будівництва зазначено ПП «ІТА-К»; державний акт на право власності на земельну ділянку від 04.10.2010 року серія ЯМ №551921, виданий відділом Держкомзему у м. Броварах (зі сканованої копії вбачається, що земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1, в м. Бровари Київської області, площа земельної ділянки становить 0,8460 га); технічний паспорт (інвентаризаційна справа №2565Ю) від 15.11.2011 року, виданий КП Броварської міської ради Броварське бюро технічної інвентаризації.

Крім того, Комісією встановлено, що разом з заявою №16545632, на підставі якої прийнято рішення №29341156 та відкрито розділ №06, були подані такі документи: рішення органу місцевого самоврядування від 12.11.2013 року №125, видане Броварською міською радою Київської області, яким було вирішено надати власнику ПП «ІТА-К» майстерні по технічному обслуговуванню автотранспорту по АДРЕСА_1; декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 19.04.2012 року №КС4, видану Інспекцією ДАБК у Київській області, у якій замовником будівництва зазначено ПП «ІТА-К»; державний акт на право власності на земельну ділянку від 04.10.2010 року серія НОМЕР_3, виданий відділом Держкомзему у м. Броварах (зі сканованої копії вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 розташована по АДРЕСА_1, в м. Бровари Київської області, площа земельної ділянки становить 0,92 га); технічний паспорт (інвентаризаційна справа №2563Ю), виданий КП Броварської міської ради Броварське бюро технічної інвентаризації.

Наведене свідчить, що ПП «ІТА-К» надано перелік всіх необхідних документів для прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Водночас, ч. 2 ст. 22 Закону передбачено, що відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Тобто, на державного реєстратора законодавством покладений обов'язок у разі наявності всіх необхідних документів та відсутності підстав для відмови у державній реєстрації прав провести державну реєстрацію права власності шляхом прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

При цьому, у висновку Комісії не зазначено в чому саме полягає невідповідність документів, на підставі яких прийнято рішення №№29340104, 29341156, 29520048, 29520992, а відтак суд не вбачає підстав для їх скасування.

Як наслідок, відсутні підстави для скасування і похідних від вказаних рішень №№29770852, 29873737, 29769860, 29872253, 30355328, 30594629.

В частині здійснення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна - вагової площею 39,2 кв.м. та складу площею 249,4 кв.м., що розташовані за адресою: Київська область, м. Бровари, АДРЕСА_1 (далі - об'єкт 3) та на об'єкт нерухомого майна - кондитерського цеху площею 112,84 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, АДРЕСА_1 (далі - об'єкт 4) Комісія виходила з того, що державним реєстратором Грабовецькою Н.В. під час здійснення державної реєстрації права власності на вказані об'єкти було допущено порушення норм Закону, оскільки нею були прийняті оскаржувані рішення №№31740672, 31739745, на підставі яких зареєстровано право власності на об'єкт 3 та об'єкт 4 за СТ «Крокус» за відсутності інформації про зареєстровані до 01.01.2013 року речові права. При цьому, листом КП Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» від 05.12.2016 року №396 було повідомлено, що згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно за СТ «Крокус» за адресою: м. Бровари, АДРЕСА_1, не зареєстровано. Таким чином, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №№31740672, 31739745 підлягають скасуванню.

При цьому, Комісія зазначила, що з враховуючи, що прийняті державним реєстратором Грабовецькою Н.В. оскаржувані рішення №№31740672, 31739745 дали змогу надалі зареєструвати переходи права власності на об'єкт 3 та об'єкт 4, то наявні підстави для скасування рішень за №№32132523, 32197963, 32226542, 32133412, 32198893, 32227386, що є похідними.

З оскаржуваного висновку вбачається, що рішення №31740672, на підставі якого відкрито розділ №106 та рішення №31739745, на підставі якого відкрито розділ №106, прийняті на підставі заяв СТ «Крокус» та доданих до них договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 28.11.2003 року, актів прийому-передачі нежитлових будівель від 28.11.2003 року , технічного паспорту від 17.04.2001 року, виданого Броварським бюро технічної інвентаризації.

Комісія в оскаржуваному висновку виходила з того, що державним реєстратором Грабовецькою Н.В., незважаючи на наявність підстав для прийняття рішень, передбачених ст.ст. 23, 24 Закону, були прийняті рішення про державну реєстрацію заявлених прав за відсутності інформації про зареєстровані до 01.01.2013 року речові права.

Так, відповідно до вимог п. 3 ч.3 ст. 10 Закону державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Наведена норма в редакції станом на момент прийняття спірних рішень свідчить, що запитування державним реєстратором інформації від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав не є його обов'язком та повинне здійснюватись у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Водночас, згідно вимог Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката (в даному випадку договори купівлі-продажу від 28.11.2003 року), а відтак висновок відповідача про необхідність скасування рішень державного реєстратора та похідних від нього є необґрунтованими.

Додатково суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Заявник у скарзі повідомив, що 30.09.2016 року на його адресу надійшли листи від фізичних осіб ОСОБА_1, ОСОБА_14 та ОСОБА_15, в яких вони повідомляли про те, що вони є власниками об'єктів нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці, яку заявник орендує, та з яких, як наслідок, заявник дізнався про наявність оскаржуваних в скарзі рішень.

При цьому, в оскаржуваному висновку зазначено, що заявник повідомив, що про порушення свої прав у результаті прийняття оскаржуваних рішень дізнався лише у жовтні 2016 року, коли знову ж таки отримав листи від ОСОБА_1, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 щодо вилучення частини земельної ділянки, що перебуває в користуванні ТОВ «Сонячний квартал».

Водночас, додані до скарги копії зазначених заяв не містять ні дати їх написання, ні дати та вхідного номера їх реєстрації у ТОВ «Сонячний квартал», а відтак наведені доводи в скарзі заявника не підтверджені належними доказами.

При цьому, з наданих зацікавленими особами пояснень вбачається, що вони стверджують про те, що про існування оскаржуваних рішень про державну реєстрацію заявник був обізнаний ще 20.09.2016 року під час вчинення виконавчих дій по виселенні СТ «Крокус» з нежитлового приміщення склад будівельних матеріалів по АДРЕСА_1, однак наведеним доводам відповідачем не надано жодної оцінки, як і не витребувано на просьбу зацікавленої особи матеріалів зазначеного виконавчого провадження.

Крім того, загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

З огляду на наведені норми чинного законодавства, заявник про оскаржувані рішення міг дізнатись з інформації, наявної в Державному реєстрі прав.

Наведене свідчить, що відповідачем не з'ясовано питання дотримання заявником строку подачі скарги.

Перелік підстав для відмови Міністерством юстиції України та його територіальними органами у задоволенні скарги є вичерпним, серед яких, зокрема, якщо закінчився встановлений законом строк подачі скарги; на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується.

Матеріалами справи підтверджується, що на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги щодо скасування рішень, відбулась державна реєстрація цього права за іншою особою, зокрема позивачем, а відтак у відповідача були наявні підстави для прийняття рішення про відмову у задоволенні скарги.

Прийняття ж протилежного рішення про задоволення такої скарги свідчить про його протиправність та наявність підстав для його скасування в судовому порядку.

Водночас, не дивлячись на юридичну необґрунтованість, Висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, на думку колегії суддів, не може бути скасований у судовому порядку, оскільки не є рішенням суб'єкта владних повноважень в контексті норм КАС України, яке створює правові наслідки, а являє особою відображення суб'єктивної думки членів комісії при розгляді скарги ТОВ «Сонячний квартал» та є підставою для прийняття відповідного наказу Міністерством юстиції України.

Тому, в даному випадку юридичне значення має саме наказ від Міністерства юстиції України №3688/5 від 12 грудня 2016 року.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування Висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації не підлягають задоволенню.

Разом з тим, такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України №3688/5 від 16.12.2016 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» та похідні від них вимоги про скасування реєстраційних дій, які були проведені на підставі наказу Міністерства юстиції України №3688/5 від 16.12.2016 року, згідно яких державним реєстратором Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Шаманською А.С. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були виключені відомості про проведені реєстраційні дії.

Щодо похідних позовних вимог про зобов'язання Міністерства юстиції України вчинити дії щодо поновлення реєстраційних дій, скасованих на підставі наказу Міністерства юстиції України №3688/5 від 16.12.2016 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», до повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації належить, в тому числі, контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації, у тому числі шляхом постійного моніторингу реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі відповідно до цього Закону та прийняття обов'язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом, здійснення повноважень держателя Єдиного державного реєстру.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити наведену вимогу позивача шляхом зобов'язання Міністерства юстиції України вчинити дії щодо поновлення записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які були скасовані на підставі наказу Міністерства юстиції України №3688/5 від 16.12.2016 року.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Так, принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Відповідачами як суб'єктами владних повноважень не виконано покладений на них обов'язок доказування правомірності прийняття оскаржуваного наказу.

Відповідно до статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №3688/5 від 16 грудня 2016 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Скасувати реєстраційні дії, проведені державним реєстратором Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Шаманською А.С. №32985291 від 16.12.2016 року на підставі наказу Міністерства юстиції України №3688/5 від 16 грудня 2016 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Зобов'язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення реєстраційних дій, скасованих на підставі наказу Міністерства юстиції України №3688/5 від 16 грудня 2016 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентиф. код НОМЕР_1) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1920,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України ().

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Літвінова А.В.

Суддя Мазур А.С.