Справа № 130/867/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 130/867/17

Головуючий у 1-й інстанції: Шепель К.А.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

06 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач) про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач у квітні 2017 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача у перерахунку його щомісячної основної державної пенсії та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю відповідно до вимог ст.ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2014 по 02.08.2014;

- зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату його основної державної пенсії відповідно до вимог ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі, не нижчому восьми мінімальних пенсій за віком з 01.01.2014 по 02.08.2014 з урахуванням вже проведених виплат, які інваліду 2 групи;

- зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату його щомісячної додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2014 по 02.08.2014 з урахуванням вже проведених виплат, які інваліду 2 групи;

- зобовязати відповідача подати звіт про виконання постанови суду.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.04.2017 адміністративну позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно матеріалів справи, позивач у період з 01.01.2014 по 02.08.2014, отримував пенсію у меншому ніж він вважає розмірі, і тому міг або повинен був дізнатися про порушене право при отриманні пенсійних виплат, але до суду за захистом свого порушеного права не звертався.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи дату винесення відповідачем листа щодо перерахунку пенсії позивача від 12.04.2017 №37/Б-7, позовні вимоги за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 знаходяться поза межами строку позовної давності, а тому повинні бути залишенні без розгляду відповідно до норм ст. 100 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Частиною 1 ст. 6 КАС України вказано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України певних процесуальних дій.

У випадку порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду, відповідно до ст. 106 КАС України подається клопотання про його поновлення.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову за умови, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Отже, про своє порушене право позивач мав відомості під час щомісячного отримання пенсії, а тому поважні причини пропуску звернення до суду за висновком колегії суддів відсутні.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на норми ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", як таку, що не обмежує його право на звернення до суду з даним позовом, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII зазначено, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Так, буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що вказана норма закону стосується вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

Проте, в даному випадку позивач звернувся до суду саме про перерахунок пенсії, а не про виплату вже перерахованої йому пенсії за 2014 рік, тому вимоги ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не можуть бути застосовані.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на норми ч. 1 ст. 76 Закону України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку" від 08.02.1995 № 39/95-ВР, згідно якої право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи не обмежується строком давності, оскільки предметом даного позову є перерахунок пенсії, а не відшкодування шкоди.

Таким чином, оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання про те, що судом першої інстанції вірно прийнято рішення про залишення позовної заяви без розгляду через пропуск позивачем строку звернення до суду із позовом без поважних причин, а оскаржувана ухвала відповідає вимогам ст.ст.99, 100 КАС України.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4