Справа № 817/2272/16
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2017 р.Р і в н е 817/2272/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 підприємця ОСОБА_2
до Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення
В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 підприємець ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 19.09.2016 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває на обліку як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. За період з вересня 2013 року по вересень 2016 року нею своєчасно сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, проте, кошти в сумі 1903,84 грн., помилково сплачено на невірний розрахунковий рахунок. Позивач вважає, що така сплата не свідчить про несплату єдиного внеску, взагалі, оскільки кошти відповідачу надійшли. Крім того, позивач посилається на ту обставину, що помилково сплачені кошти за заявою платника перераховані на вірний розрахунковий рахунок. Просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не прибула, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідачем подано письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначає, що на позивача покладено обов'язок своєчасно, в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. На підставі даних системи обліку коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідачем виявлено, що за позивачем рахується недоїмка з сплати єдиного внеску з 22.10.2013 року по 07.09.2016 року. На суму такої недоїмки відповідачем нараховано штрафні санкції та пеню у порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", про що прийнято оспорюване рішення, яке відповідач вважає правомірним. Просить у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання відповідач не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за її відсутності.

За приписами ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області прийнято рішення про застосування штрафних санкцій і нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 19.09.2016 року №, яким застосовано штраф за період 22.10.2013 року-06.01.2015 року в сумі 1691,97 грн., за період 21.10.2015 року-07.09.2016 року в сумі 5308,50 грн. та нараховано пеню в сумі 876,93 грн. (а.с. 4).

Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI (надалі Закон України №2464-VI), платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців);. фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України №2464-VI, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 8 статті 9 Закону України №2464-VI визначено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі) (абзац 1). Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абзац 3 в редакції, що була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною 5 статті 9 Закону України №2464-VI передбачено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Частиною 6 статті 9 Закону України №2464-VI встановлено, що для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску. Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Розрахункове обслуговування органу доходів і зборів здійснюється відповідно до умов договорів між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, і власниками рахунків.

За змістом частини 7 статті 9 Закону України №2464-VI, єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Нормами пункту 1 частини 10 статті 9 Закону України №2464-VI закріплено, що днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, позивачем було сплачено кошти єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 1903,84 грн. за вересень 2013 року - листопад 2013 року на розрахунковий рахунок 1716, відкритий відповідачем, що підтверджується платіжними дорученнями від 07.10.2013 року №60, від 22.10.2013 року №67, від 06.11.2013 року №73, від 21.11.2013 року №78 (а.с. 5-8).

На підставі заяви платника від 30.09.2016 року №45 кошти в сумі 1903,84 грн. були перераховані з розрахункового рахунку 1716, на який сплачені помилково, на розрахунковий рахунок 1716, відкритий відповідачем (а.с. 9).

За даними картки особового рахунку позивача з 01.01.2013 року по 28.02.2017 року, недоїмка, на яку відповідачем могли би бути нараховані штрафні санкції та пеня, відсутні (а.с. 41-47).

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України №2464-VI, суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно з ч. 10 ст. 25 Закону України №2464-VI, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону України №2464-VI визначено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі: 10 відсотків своєчасно не сплачених сум (в редакції Закону, чинній до 01.01.2015 року); 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (в редакції Закону, чинній після 01.01.2015 року).

Суд приходить до висновку, що з урахуванням наведених вище положень п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону України №2464-VI, виконання платником обов'язку зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування пов'язане з моментом списання коштів з рахунку платника, а не моментом їх зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Зокрема, чинне законодавство не пов'язує факт сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування виключно з вірним зазначенням платником номеру розрахункового рахунку в платіжному документі, в разі їх своєчасного надходження на рахунки територіальних органів ДФС. Надходження таких коштів за призначенням досягається шляхом подальшого їх розподілення органами державної казначейської служби та перерахування на відповідні рахунки.

Правова позиція аналогічного характеру висловлена Верховним Судом України у постанові від 02.12.2015 року по справі №21-3920а15.

Крім того, відповідачем не надано належних і допустимих доказів виникнення у позивача недоїмки, на яку було нараховано штрафні санкції та пеню і за даними картки особового рахунку платника існування такої факт існування такої недоїмки станом на час прийняття оспорюваного рішення не знайшов свого підтвердження.

Частинами 2, 4 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За приписами ч. 6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

За таких обставин, застосування Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області до ОСОБА_2 штрафних санкцій і нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 7877,40 грн. є безпідставним, а рішення від 19.09.2016 року № є неправомірним та підлягає скасуванню судом.

Позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

За приписами статті 94 КАС України судові витрати присуджуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податковою інспекцією у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про застосування штрафних санкцій і нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 19.09.2016 року №

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 підприємця ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.