Справа № 804/2438/17
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2017 р. Справа № 804/2438/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
при секретаріГрушко Н.В.
представника позивача представника відповідача Дон І.А. Соломко М.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Вільногірської загальноосвітньої школи I-III ступенів №2 Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області, третя особа, Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, про скасування постанови, -
11.04.2017 року Вільногірська загальноосвітня школа I-III ступенів №2 Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області (далі - відповідач), третя особа, Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, про скасування постанови, в якому просила:
- визнати нечинною та скасувати постанову першого заступника начальника Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області від 27 березня 2017 року за №40/4.4-5/252 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами;
- судові витрати покласти на відповідача.
13.04.2017 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк протягом десяти днів для надання документу про сплату судового збору (а.с. 30).
04.05.2017 року позивачем подано до суду заяву для усунення недоліків та долучено квитанцію про сплату судового збору.
11.05.2017 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі №804/2438/17 та призначено її до розгляду в судовому засіданні (а.с. 2).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звільнення ОСОБА_5 відбулося відповідно до вимог, встановлених Кодексом законів про працю України, остаточний розрахунок з нею проведено у перший робочий день, а факти, на підставі яких було винесено постанову про накладення штрафу, не відповідають дійсності.
Представник позивача в судовому засіданні обставини, викладені у адміністратвиному позові, підтвердила, заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, в обгрунтування свого заперечення зазначила, що розрахунок з ОСОБА_5 при звільненні відбувся несвоєчасно та є таким, що не відповідає вимогам, встановленим статтею 116 Кодексу законів про працю України, оскільки розрахунок необхідно було здійснити безпосередньо в день звільнення, тобто 11.09.2016 року. Також, контракт, укладений з ОСОБА_5 не відповідає вимогам частини 3 статті 21 Кодексу законів про працю України, оскільки був укладений в усній формі. Зазначила, що звільнення відбулося у період перебування ОСОБА_5 у декретній відпустці, що є порушенням вимог трудового законодавста з питань використання праці жінок, а тому постанова про накладення штрафу є правомірною, просила суд у задоволенні позову відмовити.
Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 65), про причини неприбуття суд не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності представника третьої особи, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
20.02.2017 року ОСОБА_5 звернулась до Державної служби України з питань праці для проведення перевірки щодо законності дій директора Вільногірської загальноосвітньої школи I-III ступенів №2 Вільногірської міської ради Дніпропетровської області Дон Інни Анатоліївни при її звільненні (а.с. 67-71).
За результатами розгляду зазначеного звернення наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 03.03.2017 року №430-П було призначено позапланову перевірку додержання законодавства про працю Вільногірською загальноосвітньою школою I-III ступенів №2 Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 73-74) та винесено направлення про проведення перевірки (а.с. 75).
27.03.2017 року першим заступником начальника Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропропетровській області на підставі акту №40/4.4-5 від 10.03.2017 року щодо порушень Вільногірською загальноосвітньою школою I-III ступенів №2 Вільногірської міської ради Дніпропетровської області законодавства про працю України, було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 3 200,00 грн. (а.с. 9-10).
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось представниками сторін у судовому засіданні, було встановлено наступне:
- ОСОБА_5 була прийнята на посаду головного бухгалтера Вільногірської загальноосвітньої школи I-III ступенів №2 Вільногірської міської ради Дніпропетровської області 12.02.2013 року;
- Наказом від 13.03.2013 року №55-К з ОСОБА_5 було продовжено контракт до 31.05.2013 року (а.с. 47);
- Наказом від 23.05.2013 року №95-К продовжено контракт до 25.06.2013 року (а.с. 48);
- Наказом від 25.06.2013 року №125-К - з 26.06.2013 року продовжено контракт до 28.10.2013 року (а.с. 49);
- В період з 25.06.2013 року по 28.10.2013 року ОСОБА_5 знаходилась на лікарняному у зв'язку з вагітністю та пологами (а.с. 50);
- Наказом від 28.10.2013 року №221-К - з 29.10.2013 року продовжено контракт до 11.09.2016 року (а.с. 51);
- Наказом від 28.10.2013 року №222-К згідно ст. 179 КЗпП України та ст. 18 Закону України «Про відпустки», ОСОБА_5 було надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 29.10.2013 року до 11.09.2016 року (а.с. 52);
- Наказом від 05.09.2016 року №68-К/ТР на підставі заяви від 23.08.2016 року ОСОБА_5 була відкликана з відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06.09.2016 року (а.с. 53);
- Наказом від 06.09.2016 року№92-К на підставі заяви від 06.09.2016 року ОСОБА_5 була надана відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06.09.2016 року по 11.09.2016 року (а.с. 54);
- Наказом від 09.09.2016 року №69-К/ТР з 11.09.2016 року ОСОБА_5 була звільнена у зв'язку із закінченням терміну дії договору за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, компенсація за невикористану відпустку становить 31 календарний день (а.с. 24).
Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 №322-VIII, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V.
Відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктами 1, 4, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100 утворено територіальні органи Держпраці, зокрема Головне Управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Наказом Держпраці від 04.02.2016 №8 затверджено Положення про Головне Управління Держпраці у Дніпропетровській області, згідно із пунктом 1 якого Головне Управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - Управління Дежпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Відповідно до п. 3 Положення про Управління Держпраці, основним завданням Управління Держпраці є, зокрема, реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Підпунктами 5, 8 пункту 4 Положення про Управління Держпраці передбачено, що Управління Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю, здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про зайнятість населення з питань дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.
Відповідно до п. 3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012р. №390, позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.
Таким чином, Головне управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області є уповноваженим органом на проведення позапланових перевірок на підставі звернень громадян та уповноважений виносити відповідне рішення за результатами проведених перевірок, а тому суд вважає такими, що суперечать чинному законодавству доводи представника позивача з приводу того, що лише судом, в якому наразі триває розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до Вільногірська загальноосвітня школа I-III ступенів №2 Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про поновлення на роботі і стягнення зарабітної плати за вимушений прогул, має бути надана оцінка діям позивача при звільненні ОСОБА_5
Відповідно до частини 2 статті 39-1 Кодексу законів про працю України трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк.
За змістом частини 2 статті 23 Кодексу законів про працю України строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.
Враховуючи наведені норми законодавства та встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що трудовий договір, укладений між Вільногірською загальноосвітньою школою I-III ступенів №2 Вільногірської міської ради Дніпропетровської області та ОСОБА_5 вважається таким, що укладений на невизначений строк.
Відповідно до частини 2 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.
Таким чином, застосування положення пункту 2 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України як підставу для звільнення ОСОБА_5 є порушенням чинного законодавства.
При цьому, суд зауважує, що посилання представника позивача на невідповідність ОСОБА_5 займаній посаді як на додаткову підставу для звільнення останньої, суд вважає помилковим , оскільки в наказі про звільнення підставою для звільнення ОСОБА_6 зазначено лише п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, тобто у зв'язку із закінченням терміну дії договору.
Надаючи оцінку тому, що ОСОБА_5 на час звільнення мала дитину віком до трьох років, суд зазначає наступне.
Приписами частини 3 статті 184 Кодексу законів про працю України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.
Враховуючи наявність у ОСОБА_5 дитини віком до трьох років, відсутність її заяви на звільнення та підставу звільнення, зазначену в наказі про звільнення, а також відсутній факт ліквідації установи, суд приходить до висновку, що позивачем було порушено трудове законодавство з питань використання праці жінок при винесені наказу від 09.09.2016 року №69-К/ТР про звільнення ОСОБА_5
Стосовно оцінки своєчасності проведення розрахунку з ОСОБА_5 після звільнення судом було встановлено, що ОСОБА_5 була звільнена з 11.09.2016 року та їй була нарахована компенсація за невикористану відпустку (31 календарний день).
Частиною 1 статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до платіжного доручення №367 від 12 вересня 2016 року ОСОБА_5 було нараховано кошти до виплати, які вона фактично отримала 13.09.2016 року, що підтверджується матеріалами справи та не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні.
Таким чином, позивачем не було дотримано вищезазначених вимог при здійсненні розрахунку в день звільнення з ОСОБА_5, що призвело до порушень приписів трудового законодавства.
Абзацом 7 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.
Враховуючи вищезазначене суд вважає, що порушення, зазначені у постанові від 27 березня 2017 року за №40/4.4-5/252 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Законом, а тому було правомірно винесено вищезазначену постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за результатами перевірки позивача та виявлених порушень законодавства про працю України.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, з урахуванням того, що зазначені у постанові про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами порушення знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання нечинною та скасування постанови від 27 березня 2017 року за №40/4.4-5/252 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.
Керуючись ст.ст.160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Вільногірській загальноосвітній школі I-III ступенів №2 Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області, третя особа, Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, про скасування постанови - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 06 червня 2017 року.

Суддя Н.Є. Сліпець