Справа № 804/479/17
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 р. Справа № 804/479/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКононенко О. В.
при секретаріТонояні А.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Криворізької виправної колонії (№80)" про скасування наказу та поновлення на роботі, -
17.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Криворізької виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№80) про звільнення ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на посаді з 23.11.2016 року;
- стягнути з Криворізької виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№80) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з дня звільнення по день звернення до суду.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з 22.11.2016 року він перебуває на строковій службі, однак вже після призову на військову службу його звільнено за прогул.
Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, підтримав позицію викладену у позовній заяві.
Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 15.08.2014 року працював в Криворізькій виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№80) на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки.
23.11.2016 року ОСОБА_1 призваний на строкову військову службу і направлений у військову частину НОМЕР_1 .
29.11.2016 року начальником Криворізької виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№80), прийнято наказ № 414 «Про призначення службового розслідування», за фактом не прибуття на службу молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ОСОБА_1 22 та 26 листопада 2016 року.
При проведенні службового розслідування були отримані пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили факт відсутності 22 та 26 листопада 2016 року ОСОБА_1 на службі.
Також ОСОБА_5 повідомила, що 22.11.2016 року близько 15 години зателефонувала ОСОБА_1 , який повідомив, що він знаходиться у місті Дніпро на збірному пункті та чекає розподілення до військової частини.
За результатами проведеного службового розслідування 29.11.2016 року начальником Криворізької виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№80) затверджено висновок службового розслідування, в якому зазначено, що дні невиходу на службу ОСОБА_1 22 та 26 листопада 2016 року слід вважати прогулом.
Наказом начальника Криворізької виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№80) від 01.12.2016 року № 86 о/с сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій служби України на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію».
Вирішуючи спір суд зазначає, що згідно пункту 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу.
Як вбачається із матеріалів справи позивач 23.11.2016 року був призваний на строкову військову службу, що підтверджується копією військового квитка, а 22.11.2016 року знаходився на збірному пункті у м. Дніпрі.
Відповідно до частини 2 статті 119 Кодексу законів про працю України працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.
Частиною 3 статті 119 Кодексу законів про працю України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Таким чином оскільки позивач був призваний на строкову військову службу під час мобілізації, на нього поширюються гарантії передбачені частиною 3 статті 119 Кодексу законів про працю України.
За таких обставин суд дійшов висновку, що наказ про звільнення позивача є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки був прийнятий після призову позивача на строкову військову службу.
Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Також суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача виплачувати середній заробіток у відповідності до вимог частини 3 статті 119 Кодексу законів про працю України.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Криворізької виправної колонії (№80)" про скасування наказу та поновлення на роботі задовольнити.
Скасувати наказ Криворізької виправної колоній Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 80 від 01.12.2016 року № 86, в частині звільнення молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 .
Поновити сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Державної установи "Криворізької виправної колонії (№80)" з 01.12.2016 року.
Зобов`язати виплачувати Державну установу "Криворізької виправної колонії (№80)" виплачувати сержанту внутрішньої служби ОСОБА_1 середній заробіток у відповідності до вимог статті 119 Кодексу законів про працю України.
Відповідно до вимог частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України допустити до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Державної установи "Криворізької виправної колонії (№80)" з 01.12.2016 року.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Повний текст постанови складено 21 лютого 2017 року

Суддя О.В. Кононенко