Справа № 219/3113/17
Суддя: Конопленко О. С.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/3113/17
Провадження № 2-ар/219/4/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря Троян Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут заяву Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про розяснення постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2017 року по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії задоволено: визнано неправомірною бездіяльність Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії з 04 жовтня 2016 року та зобовязано Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відновити виплату належної ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, пенсії з 04 жовтня 2016 року на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок, у порядку, передбаченому законодавством.

26 травня 2017 року відповідач Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області в особі начальника ОСОБА_2 звернувся з заявою про розяснення рішення суду, в якій просить: розяснити постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2017 року по справі № 219/3113/17 в частини «Зобовязати Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відновити виплату належної ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, пенсії з 04 жовтня 2016 року на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок, у порядку, передбаченому законодавством», оскільки є не зрозумілим, на який саме визначений позивачем банківський рахунок необхідно відновити виплату належної їй пенсії.

Представник заявника та особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не зявились за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності від останніх не надходило. Враховуючи, що відповідно до частини 3 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення, суд вважає за можливе провести розгляд заяви про розяснення судового рішення без участі заявника та осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в заяві про роз'яснення постанови, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Вказана норма передбачає підстави для роз'яснення судового рішення в судовому засіданні. Отже, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Також роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

Вказана стаття Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість роз'яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Причиною подання до суду заяви про роз'яснення постанови є те, що відповідачу не зрозуміло, на який, визначений позивачем, банківський рахунок, у порядку, передбаченому законодавством, необхідно відновити виплату належної позивачу пенсії через те, що незрозумілою є фраза, викладена в абзаці 3 резолютивної частини постанови, а відтак постає проблема з виконанням даного рішення суду.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції станом на дату прийняття рішення судом пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 1998 року № 12-рп/98 надано офіційне тлумачення частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України, за яким сфера застосування контрактної форми трудового договору визначається законодавством.

При цьому суд вважає доречним застосувати висновки вказаного рішення, оскільки структура формулювання норми з застосуванням терміну «законодавство» у статті 21 Кодексу законів про працю України та у статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є тотожною.

Так, Конституційний суд в своєму рішенні прийшов до висновку, що термін «законодавство», що вживається у частині третій статті 21 Кодексу законів про працю України щодо визначення сфери застосування контракту як особливої форми трудового договору, треба розуміти так, що ним охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, суд приходить до висновку що у статті 47 Закону № 1058-IV терміном «законодавство» охоплюються, у тому числі, постанови Кабінету Міністрів.

Відповідно другого абзацу, першого пункту Постанови Кабінету Міністрів від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМУ № 365 від 08 червня 2016 року та № 964 від 14 грудня 2016 року) призначені, починаючи з 01 травня 2016 року, внутрішньо переміщеним особам соціальні виплати, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, виплачуються через рахунки та мережу установ і пристроїв Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

В даному випадку слід застосовувати практику ЄСПЛ, яка полягає в тому, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy) [GC], заява № 33202/96, п. 107, ECHR 2000-I).

При таких обставинах суд вважає, що порядок виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам через установи «Ощадбанку» відповідає принципу законності, та у ситуації, яка склалася в окремих територіях Луганської та Донецької областях України, на які не розповсюджується влада України, застосування урядом заходів з метою ідентифікації осіб, які отримують пенсію, не є свавільним та відповідає справедливому балансу між загальним інтересом суспільства та вимогами основоположних прав конкретних осіб.

При цьому суд звертає увагу на те, що встановлення певної установи банку, в даному випадку «Ощадбанку», не порушує прав позивача на отримання пенсії.

Враховуючи вищевикладене та те, що роз'яснення постанови суду від 25 квітня 2017 року необхідно для її подальшого виконання, заява Бахмутського обєднання управління Пенсійного фонду України Донецької області про роз'яснення даної постанови суду підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтею 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Задовольнити заяву Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про розяснення постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2017 року по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії.

Роз'яснити третій абзац резолютивної частини постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2017 року по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії в частині зобовязання Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області відновити виплату належної ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, пенсії з 04 жовтня 2016 року на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок, у порядку, передбаченому законодавством, тобто на банківський рахунок, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.С.Конопленко