Справа № 2-а/1570/202/2011
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2012-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2012 р.Справа № 2-а/1570/202/2011

Категорія:5.2.1Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді доповідача-головуючого ОСОБА_1,

суддів - Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

секретар Загоруйко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ті.Ес.Ті. груп» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ті.Ес.Ті. груп» до Головного Одеського обласного управління у справах захисту прав споживачів про визнання протиправною та скасування рішення субєкта владних повноважень,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2011 року позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Ті.Ес.Ті. груп», звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 20 грудня 2010 року №1528 на суму 38622 грн. посилаючись на хибність висновків акта перевірки, на підставі якого було прийнято спірне рішення.

Представник відповідача позов не визнав, пославшись на порушення позивачем прав споживачів та невиконання припису органів державного контролю.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року в задоволенні адміністративного позову відмолено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення першої інстанції постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, допущене неповне зясування обставин, що мають значення для справи, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.12.2009 року посадовими особами відповідача була проведена позапланова перевірка діяльності позивача на підставі скарги споживачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згоди Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 15.12.2009 року №03/18-8628-2009, наказу про проведення позапланової перевірки від 17.12.2009 року №882-ОД та направлення на її проведення від 17.12.2009 року №00002021.

Позапланова перевірка дотримання вимог законодавства України про захист прав споживачів, якості продукції, додержання обовязкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг при наданні послуг з тимчасового розміщення (проживання) в готелі «Мирний» проводилась згідно направлення на проведення перевірки №ОЗ-00002021 від 17.12.2009 року на підставі згоди Держспоживстандарту України від 15.12.2009 року №03/18-8628-2009 за заявою споживачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що вказано в акті перевірки №ОЗ-00014955 від 22.12.2009 року та зроблено запис за №6 у журналі реєстрації перевірок.

Керівника підприємства ознайомлено із заявою споживача, про що надано письмове пояснення.

Перед початком перевірки у директора ОСОБА_4 було здійснено контрольне замовлення послуг з тимчасового розміщення (проживання) у номері №312 вартістю 250,00 грн. терміном на одну добу, згідно акту контрольної перевірки правильності розрахунків за реалізовані товари, надані послуги.

Посадовим особам відповідача було видано фіскальний чек №2194 від 22.12.2009 року, де зазначено російською мовою: «ООО «Т.С.Т.ГРУПП», Фонтанська дорога,71-А. Послуги за проживання в сумі 250,00 грн.» та «талон на сніданок» зі штампом наступного змісту: «ООО Т.С.Т. груп директор ОСОБА_5В.».

На вимогу посадових осіб відповідача також було надано, зокрема, такі документи: копія ліцензії Державної туристичної адміністрації України Серія АБ №217180 від 02.06.2005 року, копія свідоцтва про сплату єдиного податку № від 16.12.2008 року, копія довідки з ЄДРПОУ №3123, де у графі місцезнаходження юридичної особи (адреса субєкта малого підприємництва, місцезнаходження) зазначено: 65062, м.Одеса, вул. Фонтанська дор., 71-А Товариство з обмеженою відповідальністю «Ті.Ес.Ті. груп»; дозвіл на розміщення обєкта торгівлі та сфери послуг №00072579, в графі «найменування та місцезнаходження субєкта господарювання» зазначено ТОВ «Ті.Ес.Ті. груп», а у графі «вид обєкта, товарна спеціалізація та асортимент» зазначено готель, послуги населенню.

Перевіркою встановлено, що у порушення п.2.2 Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених Наказом Державної туристичної адміністрації України від 16.03.2004 року №19 у приміщенні, що призначено для оформлення розміщення споживачів була відсутня інформація про: ці правила; зазначення нормативних документів, вимогам яких повинні відповідати готельні послуги; інформація про перелік категорій осіб, що мають право на отримання пільг, а також перелік пільг, що надаються при наданні послуг у відповідності до законодавства; на фасаді приміщення відсутня інформація про належність підприємства, що надає послуги, чим відмовлено споживачам у наданні необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про послуги та порушено вимоги ст.ст. 6, 14, 15 Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, перевіркою встановлено, що у порушення вимог нормативного документу, а саме: п.5.9 ДСТУ 4268.2003 «Засоби розміщення. Загальні вимоги.» у номері №312 відсутні тумбочки біля ліжка за кількістю проживаючих, електрична розетка не забезпечена позначенням напруги; у номері №1210 електрична розетка не забезпечена позначенням напруги; номера 411 та 416 (люкс) не забезпечені тумбочками біля кожного ліжка за кількістю проживаючих.

Про приведення надання послуг до вимог чинного законодавства та усунення виявлених в ході перевірки порушень керівнику господарюючого субєкту надано припис до акту перевірки в порядку ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів».

За результатами проведеної перевірки був складений акт Серія ОЗ №00014955. В ході проведеної перевірки встановлені порушення прав цього споживача, передбачених ст.ст.6,14,15 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: надання послуг з тимчасового розміщення, що не відповідають нормативним документам, відсутність необхідної, доступної та достовірної інформації.

На підставі цього акту перевірки відповідачем 20.12.2010 року була прийнята постанова №1528 про накладання на позивача штрафних (фінансових) санкцій, передбачених п.п.2,3,7 ч.1 ст.23 цього ж Закону в загальному розмірі 38622,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позапланова перевірка проводилась відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 23.06.2009 року №229, Закону України «Про захист прав споживачів», «Порядку проведення перевірок у субєктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обовязкових вимог щодо безпеки продукції, а також з додержання правил торгівлі та надання послуг», затвердженого наказом Держспоживстандарту України №311 від 25.10.2006 року, Положення про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого Постановою КМУ №1177 від 17.08.2002 року.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції також виходив з того, що представником відповідача надані докази правомірності застосування до позивача штрафних санкцій, що свідчить про наявність у відповідача правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів», в звязку з чим, його постанова від 20.12.2010 року №1528 відповідає законові та згідно положень ч.1 ст.162 КАС України.

Проте з таким висновком погодитись не можна з огляду на наступне.

Абзацом 6 частини 1 ст.6 Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Відповідно до 2.6. Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг", затвердженого наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики, від 25.10.2006, № 311 перевірки проводяться посадовими особами на підставі наказу відповідного органу у справах захисту прав споживачів, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого здійснюватиметься захід, та предмет перевірки.

Пунктом 2.8 вказаного Порядку визначено, що позапланові перевірки проводяться лише з підстав, зазначених у пункті 1.3 цього Порядку, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Під час проведення позапланової перевірки з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для її здійснення, з обов'язковим зазначенням цих питань у направленні на проведення позапланової перевірки.

Посадові особи повинні ознайомити суб'єкта господарювання з підставою проведення позапланової перевірки і надати йому копії відповідного документа.

Відповідно до вимог статті 26 Закону України "Про захист прав споживачів" уповноважені органи державної влади з питань захисту прав споживачів проводять перевірки суб'єктів господарювання, порядок проведення таких перевірок визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів.

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 25 жовтня 2006 року N 31 1 "Про затвердження Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг", як підстави для проведення перевірки встановлено наступне.

Позапланові перевірки суб'єктів господарювання проводяться посадовими особами з таких підстав:

подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу у справах захисту прав споживачів про здійснення перевірки на його бажання;

виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання;

перевірки виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або Інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових перевірок органом у справах захисту прав споживачів;

звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позапланова перевірка у цьому разі здійснюється за наявності згоди Держепоживстандарту України на її проведення;

неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджати поданню таких документів.

Таким чином зазначеним наказом передбачено, що позапланові перевірки за зверненням фізичних осіб проводиться при наявності згоди Держспоживстандарту України на її проведення.

Між тим, апеляційним судом встановлено, що згода Держспоживстандарту України на проведення перевірки підприємства-позивача (а.с. 49) надана стосовно іншого суб'єкта господарювання.

Також наказом передбачено додаткові вимоги для проведення позапланової перевірки, а саме, під час проведення позапланової перевірки з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для її здійснення, з обов'язковим зазначенням цих питань у направленні на проведення позапланової перевірки.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем наведені вимоги Наказу не виконані.

За встановленими судом першої інстанції обставинами колегія суддів зазначає, що підставою для проведення перевірки слугувала заява споживачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 50). У вказаній заяві було зазначено лише про вимогу підписання договору, відсутність у номері правил проживання у готелі, а також не здійснення опалювання номера.

Натомість у направленні перевірки та при проведенні перевірки в порушення абз. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виявлялись питання які виходили за межі підстав скарги, а отже такі виявлені порушення, на переконання колегії суддів, не можуть слугувати підставою для застосування штрафних санкцій.

Окрім того, даючи правову оцінку загальним висновкам акту перевірки, колегія судів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що після здійснення контрольної закупки був наданий чек, натомість у матеріалах справи міститься лише акт про проведення контрольної закупки (а.с. 9), власне чек у матеріалах справи відсутній, а наданий в судовому засіданні апеляційної інстанції талон на сніданок (а.с. 147) за правовою природою з приводу надання готельних послуг його не замінює.

Колегія суддів погоджується із доводами позивача, що під час проведення перевірки позивач надав відповідні послуги, які можливо перевірити на предмет дотримання чинного законодавства щодо захисту прав споживачів. Наведене свідчить, що перевірка проведена поза межами підстав, передбачених позаплановою перевірко та не встановлений факт надання позивачем відповідних послуг, внаслідок чого оспорюване рішення не відповідає вимогам чинного законодавства, а отже підлягає визнанню протиправним та відповідному скасуванню.

Окрім того, туроператори згідно з визначенням, наведеним у ст. 5 Закону України «Про туризм», створюють і реалізують туристичний продукт. Реалізація туристичного продукту належить до сфери послуг. До такого висновку можна дійти на підставі визначення терміна «туристичний продукт» (ст. 1 Закону «Про туризм»), з чого, у свою чергу, випливає: «якщо туроператори реалізують тільки свій туристичний продукт, однак, як правило, туроператори крім створення та реалізації власного турпродукту є ще посередниками і в рамках посередницьких договорів можуть продавати послуги щодо розміщення у готелях.

З ліцензії ТОВ «Ті.Ес.Ті. груп» вбачається, що видом господарської діяльності апелянта є туроператорська діяльність.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що «Ті.Ес.Ті. груп» є лише туристичним агентом і здійснює свою діяльність у відповідності до Статуту та не надає готельні послуги.

Також, досліджуючи направлення на проведення перевірки від 17.12.2009 року №00002021, колегія суддів зазначає, що в ньому взагалі відсутнє найменування суб'єкта господарювання, який підлягає перевірці, а вказано лише місце його розташування.

Апеляційним судом також встановлено, що ймовірне порушення товариством наведених вище вимог законодавства мало місце, згідно заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у період з 21 жовтня по 22 жовтня 2009 року, а оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій ухвалено 20 грудня 2010 року, тобто пізніш як через один рік з дня порушення цим субєктом встановлених законодавством правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до вимог ст. 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, застосування до товариства адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу за порушення правил здійснення господарської діяльності пізніш як через один рік з дня такого порушення є неправомірним.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи, неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також висновки суду не відповідають обставинам справи, тому, керуючись п. 3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.3 ч.1 ст. 198; п.3, п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія судді,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ті.Ес.Ті. груп» задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року у справі № 2-а/1570/202/2011 скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ті.Ес.Ті. груп» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати постанову Головного Одеського обласного управління у справах захисту прав споживачів від 20 грудня 2010 року №1528 на суму 38622 грн.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення та підписання судового рішення в повному обсязі 27 лютого 2012 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян