Справа № 370/2799/16-а
Суддя: Мазка Н. Б.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 3370/2799/16-а

Провадження №2-а/370/87/16

"14" квітня 2017 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Левченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарові Макарівського району Київської області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Києво-Святошинського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, зобовязати здійснити перерахунок та виплату пенсії, щомісячно, починаючи з 01.01.2012 року з розрахунку 90%заробітної плати зазначеної в довідці №78 від 12.03.2012 року про заробітну плату, виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Київській області, без обмеження її 10 розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, посилаючись на те, що з 2007 року перебуває на обліку в УПФУ, отримував пенсію по інвалідності як інвалід 2 групи та продовжував працювати на посаді судді Макарівського районного суду Київської області.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 04.03.2010 року №1945-VІ, наказом територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області №26/Б від 23.03.2010 року, був звільнений з посади судді Макарівського районного суду Київської області з 22.03.2010 року у зв'язку з поданням заяви про відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків. Цим же наказом, з 22.03.2010 року припинено виплату щомісячного грошового утримання судді та зобов'язано начальника відділу бухгалтерського обліку та завідуючу сектором кадрової роботи підготувати пакет документів для призначення та виплати довічного грошового утримання управлінням Пенсійного фонду за місцем проживання.

За його. позивачем вибором, з 15.10.2010 року відповідно до вимог ст.37 Закону №3723-XIIпризначена пенсія як державному службовцю, яку отримує по теперішній час.

01.01.2012 року набув чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до ст.129 якого посадові оклади суддів місцевих судів збільшились до восьми мінімальних заробітних плат.

З метою перерахунку раніше призначеної пенсії, як державному службовцю, звернувся до територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області, де отримав довідку №78 від 12.03.2012 року про заробітну плату, та 13.03.2012 року з відповідною заявою про перерахунок призначеної пенсії звернувся до УПФУ, проте листом від 26.03.2012 року, який отримав 05.04.2012 року, йому було відмовлено у такому перерахунку.

Не погодившись з такими діями відповідача, 20.04.2012 року подав до Макарівського районного суду Київської області адміністративний позов, який був розглянутий цим судом та 30.05.2012 року по справі №1016/1125/12 винесено постанову, якою відповідач був зобов'язаний здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2012 року на підставі виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Київській області довідки №78 від 12.03.2012 року про заробітну плату, яка залишена без змін та набрала чинності відповідно до ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року.

На той час постанова суду була виконана, відповідачем проведений перерахунок, виплата щомісячної пенсії в сумі 9490.00 гривень, однак розмір пенсії був обмежений 10 розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, що складав на той час 949.00 гривень на місяць.

У звязку з визнанням законів неконституційними в частині встановлення максимального розміру пенсії суддям, він, позивач 30.11.2016 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату пенсії як судді без обмеження її максимальним розміром.

07.12.2016 року листом №73/ІІІ-06 відповідач відмовив в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що з 15.10.2010 року йому, позивачу призначена пенсія згідно ст.37 Закону України «Про державну службу». Заробітна плата для розрахунку при призначенні пенсії бралася 90% від окладу, рангу, вислуги, премії за 24 місяці відповідно довідок №№329, 330 від 15.10.2010 року, виданих державною судовою адміністрацією України. Розмір пенсії з 01.12.2016 року становить 9614.08 гривень, що становить 80% від загальної зарплати зазначеної в довідці №78 від 12.03.2012 року (12017,00х80% = 9614,08 ривень). Оскільки в постанові суду не було визначено, в якому процентному відношенню до зарплати потрібно перерахувати пенсію, а на момент перерахунку пенсії законом встановлено 80%, то пенсія перерахована та виплачується в повному обсязі і без обмежень. А рішення Конституційного суду України стосується тільки суддів.

Позивач вважає дії відповідача безпідставними, такими, що порушують його права на перерахунок та подальше отримання пенсії у розмірі, передбаченому чинним законодавством, адже відповідачем в порушення закону за змістом рішення Конституційного суду. Необґрунтовано зменшено відсоткову ставку з 90% на 80%.

Позивач просить:

-визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії;

-зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії,

щомісячно, починаючи з 01.01.2012 року з розрахунку 90% заробітної плати зазначеної в довідці за №78 від 12.03.2012 року про заробітну плату, виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Київській області, без обмеження її 10 розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Позивач надав заяву про розгляд справу у свою відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник ввідповідача заперечив проти позову, просив відмовити в його задоволенні з посиланням на те, що діяв у межах діючого законодавства, а пенсія позивачу як державному службовцю перерахована, виплачується в повному обсязі без обмежень. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у свою відсутність.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 25.06.2007 року перебуває на обліку в УПФУ, де отримував пенсію по інвалідності як інвалід 2 групи та продовжував працювати на посаді судді Макарівського районного суду Київської області.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 04.03.2010 року №1945-VІ, наказом територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області №26/Б від 23.03.2010 року, позивач звільнений з посади судді Макарівського районного суду Київської області з 22.03.2010 року у зв'язку з поданням заяви про відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків. Цим же наказом, з 22.03.2010 року припинена виплата щомісячного грошового утримання судді, зобов'язано начальника відділу бухгалтерського обліку та завідуючу сектором кадрової роботи підготувати пакет документів для призначення та виплати довічного грошового утримання управлінням Пенсійного фонду за місцем проживання.

З 15.10.2010 року УПФУ відповідно до вимог ч.6 ст.37 Закону №3723-XII позивачу призначена пенсія державного службовця по інвалідності у розмірі, встановленому ч.2 вказаного Закону, яку він отримує по теперішній час.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 має 25 років 9 місяців 26 днів страхового стажу, з них 19 років 3 місяці 14 днів - на державній службі.

01.01.2012 року набув чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до ст.129 якого посадові оклади суддів місцевих судів збільшились до восьми мінімальних заробітних плат.

З метою перерахунку раніше призначеної пенсії, як державному службовцю, позивач звернувся до територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області, де отримав довідку №78 від 12.03.2012 року про заробітну плату, та 13.03.2012 року з відповідною заявою про перерахунок призначеної пенсії звернувся до УПФУ, проте листом від 26.03.2012 року, який отримав 05.04.2012 року йому було відмовлено у такому перерахунку.

Згідно рішенню Макарівського районного суду Київської області від 30.05.2012 року по справі №1016/1125/12, Управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області було зобовязано здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2012 року на підставі виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Київській області довідки за №78 від 12.03.2012 року про заробітну плату, яка залишена без змін та набрала чинності відповідно до ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 26.11. 2013 року.

На той час постанова суду була виконана відповідачем, проведено перерахунок та виплату позивачу щомісячної пенсії, починаючи з 01.01.2012 року на підставі, виданої територіальним управління Державної судової адміністрації в Київській області довідки №78 від 12.03.2012 року про заробітну плату, про що сторони не заперечують.

Оскільки в постановах суду як першої так і другої інстанції в резолютивній частині визначено, в якому процентному співвідношенні до заробітної плати перераховувати пенсію позивачу, то відповідач виходив з того, що на час проведення перерахунку діяли зміни до ст.37 Закону України «Про державну службу» і з 01.10.2011 року розмір пенсії визначався в розмірі 80% від заробітної плати державного службовця.

Як вбачається з матеріалів справи, при перерахунку пенсії відповідно до рішення Макарівського районного суду від 30.05.2012 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року, відповідач виходив з розміру пенсії, зазначеної в довідці №78 від 12.03.2012 року, виданої Державною судовою адміністрацією України, яка з 01.12.2016 року становить 9614,08 гривень, а це 80% від загальної суми заробітної плати.

Відповідно до ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів»(у редакції на час призначення позивачу пенсії, тобто станом на 15.10.2010 року) судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Розмір пенсії державних службовців, та осіб, які набули право на пенсійне забезпечення державного службовця за цим законом (до яких відповідно відносяться і судді) передбачено ч.2 ст. 37 Закону України № 3723-XII.

Розмір пенсії державних службовців, та осіб, які набули право на пенсійне забезпечення державного службовця за цим законом (до яких відповідно відносяться і судді) передбачено ч.2 ст.37 Закону України №3723-XII. Вказаною нормою в редакції, що була чинною на час призначення позивачу пенсії (станом на 15.10.2010 року) було передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній

службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не

більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ст.37-1 Закону №3723-XII у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Визначення розміру заробітної плати для перерахунку пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону №3723-XII здійснюється відповідно до Порядку, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року N865. Так, зокрема, за вказаним Порядком зазначений перерахунок здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Перерахунок здійснюється на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок

Таким чином обрахування пенсії суддям, що її отримують відповідно до ст.37 Закону України№3723-XII здійснюється із заробітку, отримуваного ними за час роботи на посаді судді.

При цьому, стаття 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 року втратила чинність в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI, як така, що є неконституційною, на підставі Рішення Конституційного Суду №3-pn/2013 від 03.06.2013 року.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Оцінюючи здобуті докази, суд вважає їх належними, достовірними, допустимими, а позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачу призначена пенсія як державному службовцю

Керуючись вимогами ст.11, 14, 70-72, 86, 94, 99, 100, 159-163, 167, 254 КАС України, суд

П о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Києво-Святошинського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Київського апеляційного адміністративного суду через Макарівський районний суд Київської області.

Суддя