Справа № 2-а-942/10/1470
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2012-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2012 р.Справа № 2-а-942/10/1470

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Кравця О.О. та Осіпова Ю.В.,

при секретарі Руденко І.Ю.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2010 року по справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Первомайському районі Миколаївської області про зобовязання прийняти до заліку та відшкодувати витрати на виплату пенсій громадянам, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2010 року Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області звернулось до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Первомайському районі Миколаївської області (надалі Фонд) про зобовязання прийняти до заліку та відшкодувати на користь позивача витрати на виплату і доставку пенсій громадянину ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2009 року по 01 лютого 2010 року в сумі 1347 грн. 80 коп. та громадянину ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2009 року по 01 лютого 2010 року в сумі 2870 грн. 29 коп., а всього в сумі 4218 грн. 09 коп..

В обґрунтування заявлених вимог зазначалося, що між Управлінням ПФУ в м. Первомайську Миколаївської області та Відділенням виконавчої дирекції Фонду з вересня 2009 року по лютий 2010 року проводились звірки, за результатами яких Фондом не приймалися до заліку та відшкодування Управлінню ПФУ в м. Первомайську Миколаївської області витрати по виплаченим сумам на ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які отримують пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що призвело до виникнення заборгованості відповідача перед позивачем.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2010 року відмовлено Управлінню Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, начальник Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушено норми матеріального права. Так, судом не прийнято до уваги вимоги Закону України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»та Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» щодо обовязку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відшкодовувати витрати Пенсійного фонду України на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання пенсіонерам, каліцтво яким заподіяно на підприємствах, розташованих на території колишніх країн СРСР. Крім того, судом першої інстанції не враховано норми Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління ПФУ та правління ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року № 5-4/4, яким визначено чіткий механізм відшкодування виплачених пенсій, який порушує відповідач, відмовляючись від підписання акта звірки, що унеможливлює відшкодування витрат Пенсійного фонду України Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача просить відмовити у її задоволенні.

Заслухавши суддю - доповідача, виступ представника відповідача про залишення оскарженого судового рішення без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Судом встановлено, що Управлінням ПФУ в м. Первомайську Миколаївської області на виконання вимог ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення»за період з 01 вересня 2009 року по 01 лютого 2010 року сплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання ОСОБА_2 в розмірі 1347 грн. 80 коп. (нещасний випадок стався 02 квітня 1982 року в м. Надим, Тюменьска область, РСФСР) та ОСОБА_3 в розмірі 2870 грн. 29 коп. (нещасний випадок стався 27 травня 2002 року в м. Первомайськ, Миколаївська область, Україна).

Підставами для виплати пенсій Управлінням ПФУ в м. Первомайську Миколаївської області зявилися акти про нещасні випадки на виробництві, протоколи та інші документи відносно громадян, перелічених у відповідних актах звірки особових справ пенсіонерів.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»та Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»не встановлено обовязок Фонду відшкодовувати Пенсійному фонду України витрати на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, і, крім того, зазначеними законами не передбачено право органів Пенсійного фонду України звертатись до суду з відповідними вимогами.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Так, згідно Преамбулі Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування ці Основи відповідно до Конституції України визначають принципи та загальні правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування громадян в Україні.

Частиною 4 ст. 26 названих Основ встановлено, що в разі коли після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Згідно п. 2 ст. 7 «Прикінцеві положення»Закону України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України сплачує страхові виплати і надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали йому в установленому порядку документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати і соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом у подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»також передбачено: якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований; при цьому зазначений страховик має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Дія зазначеного Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання, у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та на громадян субєктів підприємницької діяльності.

На підставі ч. 2 ст. 2 названого Закону особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам унаслідок травмування на виробництві чи професійного захворювання, повязаних із виконанням ними трудових обовязків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до зазначеного Закону.

При цьому право на таке забезпечення, встановлене в Україні, не залежить від того, у якій із колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві із застрахованою особою або виникло професійне захворювання, повязане з виконанням нею трудових обовязків.

Відповідно до п. «а»ст. 27 Закону України «Про пенсійне забезпечення»громадянам України переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання призначаються незалежно від стажу роботи.

Згідно п. 3 розділу XI «Прикінцеві положення»Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на такі страхові виплати і соціальні послуги (абзац 2); уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності зазначеним Законом підприємства, установи й організації не відшкодували матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, виплачується цими підприємствами, установами й організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника Фондом (абзац третій).

Отже, за змістом наведеної норми обовязок Фонду відшкодувати потерпілим на виробництві та членам їх сімей матеріальну і моральну (немайнову) шкоду, заподіяну ушкодженням здоровя, не залежить від того, чи сплачували Фонду страхові платежі підприємства, які ліквідовано та на яких було ушкоджено здоровя потерпілого.

Як зазначено в абзаці сьомому того самого пункту, Фонд є правонаступником державного, галузевих та регіональних фондів охорони праці, передбачених статтею 21 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці», які ліквідуються.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, укладеної в м. Москві 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 зазначеної Угоди встановлено, що всі витрати, повязані зі здійсненням пенсійного забезпечення за Угодою, несе держава, яка його надає. За змістом цієї норми взаємні розрахунки між державами можуть провадитися лише на підставі двосторонніх договорів.

Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 04 березня 2003 року № 5-4/4, не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлені ним правила розраховані на відсутність спору між сторонами.

Викладене свідчить про те, що страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, котра стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР та особі, котра стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території України, є Фонд. Він також має відшкодовувати витрати в разі виплати такої пенсії органами Пенсійного фонду України.

Таким чином, вимоги Управління ПФУ в м. Первомайську Миколаївської області щодо стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Первомайському районі Миколаївської області витрат на виплату та доставку пенсій за період з 01 вересня 2009 року по 01 лютого 2010 року громадянину ОСОБА_2, який отримав каліцтво на території колишньої РСФСР в період, коли діяло законодавство СРСР, так само як і громадянину ОСОБА_3, який отримав інвалідність внаслідок нещасного випадку на виробництві, що встановлено рішенням Первомайського міськрайонного суду від 21 червня 2006 року, яке набрало законної сили, є обґрунтованими.

Разом з цим, позовні вимоги Управління ПФУ в м. Первомайську Миколаївської області щодо стягнення витрат, повязаних з виплатою названим вище потерпілим від нещасних випадків на виробництві державної адресної допомоги, не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом, передбачений ст. 21 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Відповідно до цієї статті Фонд зобовязаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоровя, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Аналіз положень постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 «Про деякі питання пенсійного забезпечення громадян», якою передбачено надання щомісячної державної адресної допомоги, дає підстави вважати, що така допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 4 зазначеної постанови встановлено, що виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Вирішуючи питання чи здійснюються ці виплати за рахунок коштів Фонду, необхідно враховувати те, що страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообовязкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоровя громадян у процесі їх трудової діяльності.

Одним із основних принципів страхування від нещасного випадку є цільове використання коштів, які відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»не формуються за рахунок Державного бюджету України, не включаються до його складу та використовуються виключно за їх прямим призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування страхування від нещасного випадку, виключно цільове використання цих коштів та враховуючи те, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, Фонд не може нести витрати з виплати державної адресної допомоги.

Із врахуванням викладеного позивач має право на відшкодування відповідачем витрат за період з 01 вересня 2009 року по 01 лютого 2010 року на виплату пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_2 в сумі 677 грн. 05 коп., а також на виплату та доставку пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_3 в сумі 772 грн. 49 коп..

Для повного захисту прав Управління ПФУ в м. Первомайську Миколаївської області, суд апеляційної інстанції на підставі ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне постановити рішення про стягнення з відповідача на користь позивача вказаних вище сум.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі пунктів 3 та 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2010 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Первомайському районі Миколаївської області на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області витрати на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2009 року по 01 лютого 2010 року в сумі 677 (шістсот сімдесят сім) грн. 05 коп. та ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2009 року по 01 лютого 2010 року в сумі 772 (сімсот сімдесят дві) грн. 49 коп., а всього у розмірі 1449 (одна тисяча чотириста сорок девять) грн. 54 коп..

В іншій частині відмовити Управлінню Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2012 року.

Головуючий:

Судді: