Справа № 2-а-4749/10/2170
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2012-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2012 р.Справа № 2-а-4749/10/2170

Категорія: 10.4.1Головуючий в 1 інстанції: Горшков В.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Романішина В.Л.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2010 року по справі за позовом Херсонського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про повернення коштів матеріального забезпечення в сумі 5094,81 грн., -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2010 року Херсонський міський центр зайнятості звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про повернення коштів матеріального забезпечення в сумі 5094,81 грн. В обґрунтування позовних вимог Херсонський міський центр зайнятості посилався на те, що відповідачем було умисно приховано факт реєстрації як фізичної особи-підприємця та відношення до зайнятого населення на момент набуття статусу безробітного, в результаті чого ним було отримано матеріальне забезпечення, яке підлягає поверненню.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду 07 грудня 2010 року адміністративний позов Херсонського міського центру зайнятості задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 02.02.2011 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідач посилається на те, що на момент звернення до Херсонського міського центру зайнятості підприємницька діяльність ОСОБА_2 була припинена у судовому порядку, у звязку з чим апелянт вважає, що ним не було порушено вимог чинного законодавства, а тому в даному випадку відсутні підстави для стягнення отриманого матеріального забезпечення.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2010 року та прийняття нової постанови.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Сторони по справі подали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи 05.02.2010 року ОСОБА_2 звернувся до Херсонського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного.

12.02.2010 року відповідач був зареєстрований Херсонським міським центром зайнятості в якості безробітного з виплатою відповідної допомоги по безробіттю.

19.08.2010 року Херсонським міським центром зайнятості було проведено перевірку достовірності страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», за результатами якої складено акт № 172/П.

Проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 в період перебування на обліку в центрі зайнятості в якості безробітного був зайнятою особою, оскільки з 04.10.1993 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, чим порушив ст. 2 Закону України «Про зайнятість».

Наказом Херсонського міського центру зайнятості від 19.08.2010 року № НТ 100819 з 19.08.2010 року ОСОБА_2 знятий з обліку у звязку з виявленням факту подання недостовірних даних, що мало місце під час одержання допомоги по безробіттю та припинено виплату допомоги по безробіттю.

Звертаючись до суду першої інстанції з позовом про стягнення неправомірно виплаченої допомоги по безробіттю, Херсонський міський центр зайнятості посилався на те, що у серпні 2010 року їм стало відомо, що ОСОБА_2 був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як фізична особа-підприємець, та що в зазначеному реєстрі міститься запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, що не пов'язано з її банкрутством. У зв'язку з чим позивач дійшов висновку про навмисне приховування ОСОБА_2 відомостей та отримання ним допомоги по безробіттю обманним шляхом.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно задоволення поданих позовних вимог, зважаючи на наступне:

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку надання допомоги по безробіттю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307, допомога по безробіттю надається застрахованим і незастрахованим особам, визнаним в установленому порядку безробітними.

Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення»з азначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Відповідно до п.п. «б»ч. З ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення»громадяни, які забезпечують себе роботою самостійно, у тому числі підприємці, належать до зайнятого населення.

Згідно зі ст. 58 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Порядок державної реєстрації здійснення та припинення підприємницької діяльності визначається Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Виходячи з положень ст. 43 та ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»датою внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця є дата державної реєстрації фізичної особи - підприємця. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Відповідно до ст.47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

Як вбачається з матеріалів справи, запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2В за судовим рішенням, що не

повязано з банкрутством на момент проведення перевірки Херсонським міським центром зайнятості внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не було.

Частиною 2 та 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки відповідач був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності на момент реєстрації та протягом перебування на обліку в Херсонському міському центрі зайнятості, тому він відносився до зайнятого населення і не міг мати статусу безробітного.

Отже, кошти, виплачені Херсонським міським центром зайнятості як допомога по безробіттю у сумі 5094,81 грн. отримані ОСОБА_2 незаконно, добровільно не повернуті, а тому підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185. 197, 198. 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Романішин В.Л.

ОСОБА_1