Справа № 524/762/17
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017 р.Справа № 524/762/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.03.2017р. по справі № 524/762/17

за позовом Управління соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області

до ОСОБА_1

про стягнення наданої суми щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання,

ВСТАНОВИЛА:

Управління соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області звернулося до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.03.2017р. адміністративний позов повернуто Управлінню соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області у зв'язку з тим, що справа не підсудна Автозаводському районному суду м. Кременчука.

Управління соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, не погодившись з ухвалою суду , подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм процесуального права, вважає, що ухвала суду прийнята без врахування вимог ст. 1, ч.1, 2 ст.4 , ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не проживає на території Автозаводського району м. Кременчука Полтавської області, згідно даних паспорту зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, тому справа не підсудна Автозаводському районному суду м. Кременчука.

Проте , колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.108 КАС України позовна заява повертається позивачеві якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України ) місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Частиною 1 ст. 19 КАС України передбачено, що адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

В позовній заяві зазначено місцезнаходження відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1.

Управління соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення наданої суми щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання.

ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визначається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині 1 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та абзацу 2 п. 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року, довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», визначено, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг», грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Як вбачається з адміністративного позову, відповідач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області як внутрішньо переміщена особа та отримує соціальну допомогу.

Згідно статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Інформація щодо внутрішньо переміщених осіб знаходиться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, держателем якої є Міністерство соціальної політики.

Перевіряючи місцезнаходження відповідача, судом першої інстанції не враховано той факт, що останній є внутрішньо переміщеною особою, а тому його фактична адреса проживання не співпадає з місцем реєстрації.

Також , колегія суддів зазначає , що зі змісту адміністративного позову вбачається, що спір виник щодо правомірності набуття відповідачем права власності на виплачену Управлінням щомісячну адресну допомогу та стягнення з нього 1768,0 грн. переплати, то цей спір має приватно-правовий, а не публічний характер, а відтак, враховуючи положення ч. 1 ст. 17 КАС України, його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів, така позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22 вересня 2015 року №21-2209а15, від 22 вересня 2015 року у справі №П/811/3781/14, від 21 червня 2016 року № 21 -618а 16 та від 13 вересня 2016 року № 21-1928а16.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції ухвалена з порушенням вимог частини 1 ст. 19, п.6 ч.3 ст.108 КАС України, тому підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст.199 КАС України, і направленню справи для продовження розгляду до суду 1 інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.03.2017р. по справі № 524/762/17 скасувати.

Справу направити до суду 1 інстанції для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 06.06.2017 р.