Справа № 2-а-4600/10/1470
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2011-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2011 р.Справа № 2-а-4600/10/1470

Категорія:10.3.4Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Підгороднянський елеватор »на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.09.2010 року по справі за адміністративним позовом Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Відкритого акціонерного товариства «Підгороднянський елеватор »про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені, -

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2010 року Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з позовом Відкритого акціонерного товариства «Підгороднянський елеватор »та просило стягнути адміністративно-господарські санкції у сумі 32054,28 грн. за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2009 році та пеню за порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій в розмірі 798,46 грн..

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.09.2010 року позов був задоволеній .

Не погоджуючись з постановою суду відповідач подав апеляційну скаргу, у який з посиланням на порушення норм матеріального права ,просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Особи, що беруть участь у справі, про дату , час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України, але до судового засідання не зявилися .

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі : відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та /або неприбуття жодної з осіб , які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату , час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції щодо правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, апеляційний суд вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних встановлених обставин:

Судом першої інстанції встановлено, що середньооблікова чисельність штатних працівників за 2009 р. у Відкритого акціонерного товариства «Підгороднянський елеватор» склала 70 осіб.

У відповідності з нормативом місць, призначених для працевлаштування інвалідів, відповідач повинен був створити 3 місця, але створено було тільки 1 місце .

У звязку з чим Миколаївським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів застосовано до відповідача адміністративно-господарські санкції у розмірі у сумі 32054,28 грн. за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2009 році та пеню за порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій в розмірі 798,46 грн..за порушення, на думку позивача, ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», згідно якої підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає , що застосування позивачем до відповідача штрафних санкцій та нарахування пені за порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій є правомірним та відповідає нормам чинного законодавства, виходячи з наступного:

Законом України від 23.09.1999 р. "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", безпосередньо на Фонд соціального страхування від нещасних випадків покладені обов'язки організовувати робочі місця для інвалідів.

Статтею 18 Закону України від 21.03.1991 №876-ХІІ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" встановлено перелік органів, які повинні займатися працевлаштуванням інвалідів.

Частина 3 ст. 12 Закону України "Про охорону праці" зобов'язує підприємства, які використовують працю інвалідів, створювати для них умови праці з урахуванням рекомендацій МСЕК та вживати додаткових заходів безпеки праці, які відповідають специфічним особливостям цієї категорії працівників.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України від 21.03.1991 №876-ХІІ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах і організаціях із звичайними умовами праці, в цехах і на дільницях, де застосовується праця інвалідів.

Робоче місце інваліда - це окреме робоче місце або ділянка виробничої площі на підприємстві (об'єднанні), в установі та організації незалежно від форм власності та господарювання, де створено необхідні умови для праці інваліда (Положенням про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1995 р. N 314).

Пунктом 10 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів також передбачено, що працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров'я інвалідів, їхніх здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів Україні" в редакції діючої в 2008 році, обов'язок працевлаштування інвалідів покладався на спеціально уповноважені державою органи: органи Мінпраці, Міністерства соціального захисту населення України, органи місцевого самоврядування та громадські організації інвалідів. Працевлаштування інвалідів здійснюється з урахуванням побажань інваліда, наявності у нього професійних навиків та знань, а також рекомендацій медико-санітарної експертизи.

Статтею 17 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що інвалідам забезпечується право працювати на підприємствах (об'єднаннях), в установах і організаціях із звичайними умовами праці, в цехах і на дільницях, де застосовується праця інвалідів.

Працівнику не може пропонуватись робота, яка за медичним висновком протипоказана йому за станом здоров'я. При визначенні нормативу для працевлаштування інвалідів слід враховувати лише ту кількість робочих місць, які не пов'язані з шкідливими, важкими та небезпечними умовами праці, що визначаються в порядку, встановленому законодавством України, у тому числі: Законом України "Про охорону праці"; Законом України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення".

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" Кабінет Міністрів України затвердив постановою від 28 грудня 2001 р. N 1767 Порядок сплати підприємствами (об'єднаннями), установами, організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів. Відповідно до п. 2 зазначеного Порядку, підприємства надають Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за формою К10-ПІ поштова-річна, затвердженою наказом Мінпраці України від 29.12.2004 за N 338.

Відповідно до статті 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських правовідносин є вчинене ним правопорушення (дія або бездіяльність) у сфері господарювання. Обов'язковою умовою застосування судом адміністративно-господарських санкцій є наявність у діях (або бездіяльності) останнього складу господарського правопорушення, складовими частинами якого є:

1) протиправна поведінка особи;

2) шкідливий результат такої поведінки;

3) причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою;

4) вина особи, яка заподіяла шкоду.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає , що у Миколаївського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів були наявні підстави для застосування до відповідача адміністративно-господарські санкції та пені

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали правильно застосовані норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні відповідачем фактичних обставин і норм процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що не має підстав для зміни чи скасування постанови суду , апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.117,ч.1 ст. 195, ст.197, п.1 ч.1. ст. 199, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 210, ст.211, ст. 212 , ч. 5 ст. 254 ,263КАС України, суд апеляційної інстанції,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Підгороднянський елеватор »залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.09.2010 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі , та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, або з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :

Судді: