Справа № 712/2080/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/2080/17 Головуючий у 1-й інстанції: Пироженко В.Д. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

07 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В, Коротких А.Ю.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 29 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора ВМАЗ управління патрульної поліції в місті Черкаси Меньших Павла Ігоровича, третя особа: управління патрульної поліції в місті Черкаси про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до Соснівського районного суду міста Черкаси з позовною заявою до інспектора ВМАЗ управління патрульної поліції в місті Черкаси Меньших Павла Ігоровича (далі - відповідач), третя особа: управління патрульної поліції в місті Черкаси про визнання дій відповідача щодо складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії АР № 740904 від 08.02.2017 року; визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії АР № 740904 від 08.02.2017 року.

Соснівський районний суд міста Черкаси своєю постановою від 29 березня 2017 року адміністративний позов залишив без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 29 березня 2017 року та постановити нову про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

08.02.2017 року о 13-20 год. рухаючись по вул. Слави, 1, в м. Черкаси позивач керувала транспортним засобом в межах дії знаку 3.1 «Рух заборонено» розділу 33 постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року «Про правила дорожнього руху» (далі - ПДР)

Інспектори патрульної поліції, згідно п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР, звернулися до позивача з вимогами щодо пред'явлення посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При перевірці документів було встановлено, що у позивача відсутній реєстраційний документ на транспортний засіб, що є на думку відповідачів, порушенням п. 2.1 б) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відповідач згідно вимог ст. 279 КУпАП розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи позивач факт вчинення правопорушення не заперечувала. В подальшому розглянувши справу відповідач у відповідності до ст. 258 КУпАП на підставі ст. 283 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ч. 2 ст. 36 КУпАП, ст. 252 КУпАП виніс постанову АР № 740904 відносно позивача та наклав стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (ч. 1 ст. 126 КУпАП) у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. Надалі відповідач згідно ст. 285 КУпАП оголосив постанову по справі про адміністративне правопорушення. Позивачу було роз'яснено зміст ст. ст. 307, 308 КУпАП, щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу. Від підписання постанови та отримання її копії позивач відмовилася.

Не погоджуючись з прийнятою інспекторами постановою, позивач звернулася до суду з вимогами про визнання протиправною та її скасування.

Колегія суддів апеляційної інстанції з приводу даних спірних правовідносин, вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, до компетенції працівників органів внутрішніх справ віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п.2.4 «а» ПДР України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил, а також передати для перевірки документи, зазначені в п.2.1.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає, що керування транспортним засобом особою, яке не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійній картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

З матеріалів справи убачається, що дійсно позивач 08.02.2017 року о 13-20 год. рухаючись на транспортному засобі по вул. Слави, 1, в м. Черкаси в межах дії знаку 3.1 «Рух заборонено» розділу 33 ПДР була зупинена інспекторами патрульної поліції, та на їх вимогу не пред'явила для перевірки документи, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушила вимоги п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху України.

Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, які передбачено ст.ст. 71, 70 КАС України.

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, і відповідачем доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Окремо, позивач звертала увагу суду на те, що знак 3.1 «Рух заборонено» забороняє рух усіх транспортних засобів лише у випадках, коли поруч з цим знаком є знак про початок пішохідної зони 5.33 або знак 3.43, коли дорога та (або) вулиця перебуває в аварійному стані і непридатна для руху транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Таким чином, апелянт зазначала, що оскільки разом з знаком 3.1 «Рух заборонено» були відсутні знаки 5.33 або 3.43, то вона мала право рухатися на своєму транспортному засобі в зоні дії знаку 3.1 «Рух заборонено», у зв'язку з чим, інспектори патрульної поліції не мали права її зупиняти та притягувати її до адміністративної відповідальності у разі скоєння нею адміністративного правопорушення.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими доводами апелянта з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Так, суд дослідивши матеріали справи, позовні вимоги позивача, зазначає, що у своїй позовній заяві вона не просила визнати протиправними дії інспекторів патрульної поліції щодо зупинки транспортного засобу, яким вона керувала в зоні дії дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено». На час розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції, такі дії не були визнані протиправними ані в адміністративному, ані у судовому порядку. У зв'язку з чим, колегія суддів апеляційної інстанції вважає дії інспекторів по складенню оскаржуваної постанови законними, оскільки під час перевірки позивача, у неї було відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що є порушенням Правил дорожнього руху України.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 29 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

А.Ю. Коротких

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Коротких А. Ю.