Справа № 2-а-13543/09/1570
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2012-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2012 р.Справа № 2-а-13543/09/1570

Категорія:9.2.1Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2010 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Овідіопільському районі Одеської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 12 117,50 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року позивач, ДПІ у Овідіопільському районі Одеської області, звернувся з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що заборгованість склалась у відповідача в результаті проведення перевірки в ході якого було встановлено та зафіксовано порушення з боку Позивача норм чинного законодавства, яке регулює проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2010 року адміністративний позов було задоволено.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 заборгованість по штрафним (фінансовим) санкціям у сумі 12 117,50 грн.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.05.2008р. Державною податковою адміністрацією в Одеській області проведено перевірку Відповідача щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, в ході якої встановлено порушення п.1,2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не забезпечено проведення розрахункових операцій за продані товари через реєстратори розрахункових операцій та не видано розрахунковий документ. Також було встановлено порушення п.9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не забезпечено щоденне друкування на реєстраторі розрахункових операцій фіскальних звітних чеків.

По результатам вказаної перевірки складено акт перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності від 13.05.2008р. №017/1337, на підставі якого Позивачем прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 21.05.2008р. №, яким Відповідачу визначено суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 7385 грн. Зазначене рішення отримано Відповідачем 28.05.2008 року, про що свідчить підпис ОСОБА_1 на повідомленні про вручення поштового відправлення.

25.05.2009 р. Державною податковою адміністрацією в Одеській області проведена перевірка Відповідача щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, в ході якої встановлено порушення п.1,2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не забезпечено проведення розрахункових операцій за продані товари через реєстратор розрахункових операцій та не видано розрахунковий документ, порушення п.6 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не забезпечено зберігання книги обліку розрахункових операцій та порушення п.13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

По результатам вказаної перевірки складено акт перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності від 25.05.2009р. №3167/15/32/23/НОМЕР_1 на підставі якого Позивачем прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 05.06.2009р. №, яким Відповідачу визначено суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 4732,5 грн. Дане рішення отримано ОСОБА_1 15.06.2009 року, про що свідчить її підпис на корінці рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача відповідають вимогам п. 1,2,9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року.

Таким чином суд першої інстанції з огляду на викладене, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та таких що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами .

Крім того, колегія суддів акцентує увагу на наступному.

Відповідно до п.п. 15.2.1. Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000, №2181-111, у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним.

На момент розгляду справи Відповідач мав заборгованість перед бюджетом по штрафним (фінансовим) санкціям у сумі 12117,50 грн. Таким чином, зазначені суми штрафних (фінансових) санкцій відповідно до чинного законодавства узгоджені, Відповідачем не оскаржувались та підлягають стягненню в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про систему оподаткування» контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) 4 здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законом.

Згідно ст. 11 Закону України від 25.06.1991р. №1251-XII «Про систему оподаткування», відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) та дотримання законів про оподаткування несуть платники податків у відповідності з законами України.

Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. З Закону України від 21.12.2000р. № 2181-ІП «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» активи платника податків можуть бути примусово стягнені у рахунок погашення його податкових зобов'язань виключно за рішенням суду.

Колегія суддів також зазначає, що вказане вище рішення щодо визначеної контролюючим органом суми зобов'язання в адміністративному порядку та до суду, у встановлені Законом N 2181 строки, не оскаржено. Отже, сума податкових зобов'язань із заявлених платежів вважається узгодженою. Протягом встановленого Законом N 2181 строку сума податкового зобов'язання відповідачем не погашена.

Доказів про зворотне відповідачем не надано.

В зв'язку з цим, в силу норм Закону N 2181 зазначене податкове зобов'язання набуло статусу податкового боргу.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає не суттєвими та такими, що висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2010 року у справі № 2-а-13543/09/1570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян