Справа № 820/1217/17
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"30" травня 2017 р. № 820/1217/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Спірідонова М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чуприни Галини Олександрівни
про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису в реєстрі ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд :

1. Визнати протиправним рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чуприна Галини Олександрівни, індексний номер: 32826602, від 09.12.2016 р. 13:30:47 годин про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 (номер запису про право власності НОМЕР_1).

2. Скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чуприна Галини Олександрівни, індексний номер : 32826602 від 09.12.2016 р. 13:30:47 годин про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ( номер запису про право власності НОМЕР_1).

3. Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на квартиру АДРЕСА_1, зареєстроване за ОСОБА_3, № НОМЕР_1, який був внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чуприна Галини Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 32826602, від 09.12.2016 року 13:30:47 годин.

В обґрунтовування свого позову зазначив, що державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 була проведена відповідачем протиправно, а тому рішення про державну реєстрацію, як і відповідний запис в реєстрі, підлягають скасуванню. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач з поданим позовом не погодився, надав свої письмові заперечення, вказавши на обґрунтованість та законність своїх дій, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У своїх запереченнях на адміністративний позов зазначив, що під час здійснення державної реєтрації права власності на спірне майно законодавчо визначені перешкоди для реєстрації були відсутні, а тому дії нотаріуса у спірних правовідносинах не суперечать закону.

Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, проаналізувавши норми матеріального права, котрі врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.12.2016 р. по справі №641/9741/16-ц, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики, було задоволено клопотання позивача та заборонено здійснення будь-яких дій по відчуженню належного ОСОБА_4 майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

06.12.2016 р. позивач подав до Центру надання адміністративних послуг м. Харкова заяву про державну реєстрацію обтяження на підставі вищевказаної ухвали та додав до заяви оригінал ухвали з супровідним листом. 07.12.2016 р. позивач отримав рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №32783995. Підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень послугувала відсутність ухвали про обтяження квартири в Єдиному державному реєстрі судових рішень. В зв'язку з наведеним було надано 30-ти денний строк для усунення вказаного недоліку. Після усунення недоліку, який послугував підставою для зупинення розгляду заяви 21.12.2016 р. державний реєстратор прийняв рішення № 33080792 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Підставою для відмови в реєстрації обтяження квартири стало те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис від 09.12.2016 р. про реєстрацію права власності на квартиру за іншою особою, ніж зазначений в ухвалі Комінтернівського районного суду ОСОБА_4

Так, суд встановив, що 09.12.2016 р. приватного нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Г.О. було прийнято спірне рішення з індексним номером 32826602 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 (номер запису про право власності НОМЕР_1).

Прийняттю зазначеного рішення передували наступні обставини.

25.112016 р. до відповідача звернулася ОСОБА_3 .з проханням посвідчити договір дарування ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1. Зазначений договір нотаріусом було посвідчено за №3293.

09.12.2016 р. за заявою ОСОБА_4 щодо втрати ним договору дарування №3293 від 25.11.2016 р., після перевірки відсутності заборон та належності квартири, відповідачем було видано дублікат договору дарування.

Того ж дня ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса Чуприни Г.О. стосовно розірвання договору дарування №3293 від 25.11.2016 р.

Після вивчення відповідних документів, нотаріусом зазначений договір було розірвано, а до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено спірний запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 (номер запису про право власності НОМЕР_1).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952 та Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

У п. 1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень вказано, що цей Порядок визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Відповідно до п. 7 Порядку для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Пунктом 74 Порядку передбачено, що для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до п. 75 Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: 1) рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; 2) рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; 3) визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна; 4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 5) договір, укладений у порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дублікат; 6) закон, яким встановлено заборону на користування та/або розпорядження нерухомим майном; 7) інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Згідно ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5 2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4 2 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пунктах 4, 5-2 - 5-6 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Суд зазначає, що відповідно до частини 9 статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для відмови у державній реєстрації права власності та останній діяв в межах наданих законодавством України повноважень.

З приводу твердження позивача, що нотаріус не мав прав 09.12.2016 р. реєструвати право власності за ОСОБА_3, оскільки на розгляді у державного реєстратора з 06.12.2016 р. перебувала заява ОСОБА_1 щодо накладення обтяження на спірний обєкт нерухомостів, суд зазначає, що частиною 8 статті 18 Закону України №1952-IV передбачено, що у разі якщо під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав на нерухоме майно державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованих у Державному реєстрі прав інших заяв про державну реєстрацію прав на це саме майно, заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження. Наступна заява розглядається тільки після прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації щодо заяви, зареєстрованої в Державному реєстрі прав раніше. Черговість розгляду заяв щодо одного об'єкта нерухомого майна застосовується як під час розгляду заяв про державну реєстрацію права власності та інших речових прав, так і під час розгляду заяв про державну реєстрацію обтяжень таких прав.

При цьому, наявність факту проведення реєстраційної дії під час зупинення розгляду заяви про реєстрацію обтяження від 06.12.2016 року , жодним чином не впливає на правомірність дій нотаріуса та дотримання ним законодавчо визначеної процедури проведення реєстраційних дій.

З огляду на черговість розгляду заяв та відсутність будь-яких суперечностей під час реєстрації права власності після розірвання договору дарування спірного об'єкта нерухомості, суд приходить до висновку, що законодавчо визначених перешкод для реєстрації права власності у нотаріуса не було.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом (ч. 4. ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

Аналізуючи положення чинного законодавства, зважаючи на встановлену в судовому засіданні відсутність підстав для визнання протиправними та скасування рішення, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача неправомірними та такими, що не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, неналежним чином обґрунтовані, не підтверджені матеріалами справи, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного суду ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чуприни Галини Олександрівни про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису в реєстрі - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складений 6 червня 2017 року.

Суддя Спірідонов М.О.