Справа № 727/3341/17
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/3341/17

Головуючий у 1-й інстанції: Семенко О.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

08 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірними дій та зобов'язання провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась в суд з адміністративним позовом, в якому просила визнати неправомірними рішення та дії відповідача щодо відмови в донарахуванні пенсії за рахунок включення до заробітку неврахованих під час призначення пенсії (інших виплат) матеріальної допомоги, індексації заробітної плати та компенсації за невикористанні відпустки за період з 01.10.2008 року по 16.09.2010 р. в сумі 18293,52 грн.; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області включити в заробітну плату за період роботи з 01.10.2008 року по 16.09.2010 року «інші виплати» - матеріальна допомога на оздоровлення, індексацію заробітної плати та компенсацію за невикористанні відпустки в сумі 18293,52 грн.; провести перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця із дня її призначення 17.09.2010 року за відсотком 88 від заробітку із урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та компенсації за невикористанні відпустки в сумі 18293,52 грн. у відповідності до довідки, виданої Департаментом соціального захисту населення Чернівецької ОДА 30.03.2017 року за №1462, без зміни фіксованого розміру підвищення пенсії.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.04.2017 року вказаний позов задоволено частково: визнано неправомірними рішення та дії відповідача щодо відмови в донарахуванні пенсії позивачу за рахунок включення до заробітку неврахованих під час призначення пенсії (інших виплат) матеріальної допомоги, індексації заробітної плати та компенсації за невикористанні відпустки; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виконати з 05 жовтня 2016 року перерахунок та виплату призначеної позивачу, з урахуванням усіх складових заробітної плати відповідно до довідки виданої Департаментом соціального захисту населення Чернівецької ОДА 30.03.2017 року за №1462, в тому числі: матеріальна допомога на оздоровлення, індексацію заробітної плати та компенсацію за невикористанні відпустки, в розмірі 88 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне страхування. В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач з 17 вересня 2010 року перебуває на обліку в ОСОБА_2 управлінні Пенсійного фонду України у Чернівецькій області як одержувач пенсії за віком відповідно доЗакону України «Про державну службу» і їй призначено пенсію і розмірі 88% від суми заробітної плати, з якої сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що не заперечується і відповідачем.

Відповідач призначив позивачу пенсію та розрахував її розмір на підставі виданої роботодавцем довідки про заробітну плату, форма якої затверджена постановою правління ПФУ від 14.02.2011 року №5-1.

При призначенні позивачу пенсії відповідачем були враховані не всі складові її заробітної плати. А саме: не була врахована матеріальна допомога для оздоровлення, індексація заробітної плати та компенсація за невикористані відпустки. В результаті розмір призначеної позивачу пенсії суттєво знижено.

З даного приводу 30 березня 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про донарахування пенсії за рахунок включення до заробітку неврахованих під час призначення пенсії таких складових заробітної плати як: матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та компенсації за невикористані відпустки в сумі 18293,52 грн., виплачених за рахунок коштів на оплату праці, на підставі довідки встановленого зразка про складові заробітної плати згідно постанови правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року №5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі 25-4753/09/2670», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.02.2011 р. за №210/18948 «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», за період робот з 01.10.2008 року по 16.09.2010 року, виданої Департаментом соціального захисту населення Чернівецької ОДА 30.03.2017 року за №1462. На всі виплати, включені у довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Перерахунок просила провести за відсотком, який їй був визначений при призначенні пенсії - 88 відсотків від заробітної плати за весь період недоплати пенсії - з 17.09.2010 року без зміни фіксованого розміру підвищення пенсії.

ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 03 квітня 2017 року за №187/С-11 позивачу відмовлено у проведені перерахунку. В своєму листі Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зазначило, що згідно ст. 33 та ст.35 Закону України «Про державну службу» такі види грошового забезпечення як матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати та компенсація за невикористані відпустки не були складовими заробітної плати державних службовців, а тому не передбачено враховувати при обчисленні пенсії державного службовця інші виплати.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Так, ч. 1 ст. 1 Закону України від 24 березня 1995 року «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

В силу ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), пенсія державним службовцям призначається в розмірі до 90% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом ч. 2 ст. 33 цього ж Закону, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, вислугу років, надбавок та інших виплат. Відповідно до ч. 7 ст. 33 Закону, державним службовцям можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення праці і виконання особливо важливих завдань, надаватись матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Частиною 1 ст. 66 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Показник фонду оплати праці застосовується для оцінки розміру заробітної плати згідно п.1.3 «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004р. №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року №114/8713, а згідно п.2.3. цієї Інструкції у складі заробітної плати до інших заохочувальних та компенсаційних виплат включається «матеріальна допомога, що має систематичний характер і надана всім, або більшості працівників (на оздоровлення, тощо)», що має місце при наданні матеріальних допомог держслужбовцям.

Чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати, в тому числі індексацію заробітної плати та грошову компенсацію за невикористані відпустки. Надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення та приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та грошова компенсація за невикористані щорічні відпустки входила до системи оплати праці державного службовця.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітна плата) враховуються суми виплат, отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, на які були нараховані та з яких сплачені страхові внески; суми виплат, отриманих застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум. на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувались внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Тобто отримувані застрахованою особою суми, виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно ст.33 розділу IV Закону України «Про оплату праці», в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Індексація доходів громадян здійснюється згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078 з метою часткового або повного відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг. Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» встановлено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковим для всіх підприємств та організацій незалежно від форм власності.

У відповідності до ч. 5 ст.95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відтак, до складу заробітної плати для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховують збір на обов`язкове державне пенсійне страхування. Оскільки із сум матеріальних допомог, індексації зарплати та грошової винагороди держслужбовців до 2011 року нараховувався пенсійний збір, а з 2011 року - єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зазначені суми включаються в заробіток для обчислення пенсії.

Відповідно до внесених змін до Закону України «Про державну службу» з 01.06.2015р. пенсії цим законом не призначаються. Разом з тим, предметом спору є не призначення чи перерахунок пенсії позивача, а виправлення помилки, допущеної відповідачем при її призначенні, шляхом урахування всіх складових заробітної плати, які повинні були враховуватися відповідно до законодавства, яке діяло на момент призначення пенсії позивачу.

Тому, пенсія позивача повинна обчислюватися із всієї заробітної плати, на яку нараховувались страхові внески, та єдиний соціальний внесок перед виходом на пенсію. Тому відмова відповідача грубо порушує права позивача.

Водночас, відсутні підстави для задоволення позовних вимог, що знаходяться поза межами шестимісячного строку звернення до суду в звязку з порушенням такого строку звернення без поважних причини.

За змістом ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду.

Оскільки позивач звернулась до суду 05 квітня 2017 року, тому позовні вимоги поза межами строку звернення до адміністративного суду, тобто до 05 жовтня 2016 року, суд першої інстанції вірно залишив без розгляду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, відсутні підстави для скасування такого рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 квітня 2017 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5