Справа № 336/2716/17
Суддя: Дмитрюк О. В.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

06.06.17Справа № 336/2716/17
Провадження № 2-а/336/290/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, який діє як адміністративний суд, у складі судді Дмитрюк О.В., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Шевченківського ОУПФУ м. Запоріжжя, в якому просить суд визнати протиправними дії управління відповідача щодо відмови йому в розрахунку пенсії за віком з урахуванням ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати відповідача перерахувати йому пенсію за віком з 20.04.2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією; стягнути з Шевченківського ОУПФУ м. Запоріжжя судові витрати, а саме 1500 грн. витрат на правову допомогу.

Позивач посилається на те, що він перебував на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На теперішній час, з 20.04.2017 р., перебуває на обліку в Шевченківського ОУПФУ м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком, яку було призначено у відповідності до ст.. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак, при розрахунку пенсії в 2017 році відповідачем було неправомірно та безпідставно взято показник середньої заробітної плати в Україні за 2007 рік (1197,91 грн.) хоча мав застосовуватися (враховуватись) показник середньої заробітної плати по Україні за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, тобто за 2014-2016 роки (3764,40 грн.).

В порядку досудового врегулювання зазначеного порушення позивач звернувся до управління з заявою про перерахунок призначеної пенсії за віком, однак відповідач відмовив у проведенні перерахунку, мотивуючи тим, що пенсія призначена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що він просить вперше призначити йому пенсію відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст. 40 Закону, а УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя проводить переведення з одного виду пенсії на інший, залишаючи показник середньої заробітної плати в галузях економіки України за 2007 рік. Позивач вважає, що відповідачем ототожнені поняття: перехід та переведення, вид пенсії по закону № 1058 та різні інші види пенсії за іншими законами. Різниця ж в зазначених поняттях полягає у тому, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник заробітної плати, з якого обраховувалась пенсія при призначенні її вперше, а при призначенні пенсії використовується показник середньої заробітної плати за три роки перед призначенням пенсії.

Відповідач - Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя надало до суду заперечення проти позовної заяви, посилаючись на те, що дії Пенсійного фонду є правомірними, оскільки у випадку позивача наявне переведення з одного виду пенсії на інший. Таким чином має бути застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Також відповідачем до суду подане клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні, відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України.

Ухвалою суду від 22.05.2017 р. було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у скороченому провадженні у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України.

У відповідності до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, у разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу.

Вивчивши позовну заяву, матеріали, що до неї додані, та письмові заперечення відповідача, суд не вбачає підстав для розгляду справи у відкритому судовому засіданні за загальними правилами КАС України.

Суд розглядає справу в порядку скороченого провадження, у відповідності до ст. 183-2 КАС України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у зв'язку із наступним.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Після досягнення пенсійного віку, 20.04.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою встановленого зразка про перехід з пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

Відповідно розрахунку Шевченківського ОУПФУ м. Запоріжжя, позивачу було перераховано пенсію, але застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік - 1197,91 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. №327.

Розрахунок пенсії позивачу було здійснено відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 в якій зазначено, що «перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія».

Так, згідно із ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачу була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В свою чергу, 20.04.2017 р. позивач звернувся до Шевченківського ОУПФУ м. Запоріжжя із заявою про перехід з пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У зв'язку із переходом на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та поданої заяви, до розрахунку пенсії позивача взято середню заробітну плату за 2007 р. (1197,91грн.).

Згідно ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Вказаною статтею передбачено наступні види пенсії: за вислугу років; по інвалідності; по втраті годувальника.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок Державного бюджету.

Проте, на момент призначення ОСОБА_1пенсії за вислугу років, позивач не мав права на жодний інший вид пенсійного забезпечення.

Згідно ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розміри пенсії за вислугу років військовослужбовців залежать від сум грошового забезпечення, тобто, посадовий оклад, надбавка за звання, надбавка за вислугу років на момент звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон № 1058) за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Законом № 1058 не регулюються порядок призначення, розміру та виплати пенсій за вислугу років особам офіцерського складу.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону № 1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 30 років.

Станом на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач повністю відповідав вимогам, встановленим ст. 26 Закону № 1058.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Посилання відповідача на вказану норму суд до уваги не приймає, оскільки, застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік суперечить вказаній нормі, так як в ній йдеться про переведення з одного виду на інший вид, у разі застосування показника середньої заробітної плати при нарахуванні попередньої пенсії. Іншими словами вказана норма застосовується до тих видів пенсій, які регулюються саме Законом № 1058.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши викладені норми законодавства, суд встановив, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років як особі, звільненій з військової служби, показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком не застосовувався.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що реалізація права позивача на пенсію на підставі Закону № 1058 проводиться вперше.

Подібна правова позиція була також висловлена Вищим Адміністративним судом України в ухвалах від 26 травня 2015 року № К/800/2756/14, від 03 червня 2015 року № К/800/15619/15 та Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Крім того, після отримання права на пенсію за вислугу років, ОСОБА_1 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання Шевченківського ОУПФУ м. Запоріжжя здійснити перерахунок позивачу пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників в Україні, з якою сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

З огляду на зміст та обсяг заявлених вимог, які стосуються зобов'язання відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії, то такий перерахунок має бути здійснений з 20.04.2017 р., тобто з дати призначення позивачу пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України до витрат на правову допомогу відносяться витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором.

Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

З акту виконання договору про надання правової допомоги вбачається, що така допомога складалась зі складання адміністративного позову, що не є процесуальною дією у розумінні вищезазначеного Закону. У зв'язку з розглядом справи в скороченому провадженні, адвокат участі у судовому засіданні не приймав, з матеріалами справи не знайомився.

За таких обставин, вимога позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн. є необґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 26, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 6, 8, 9-11, 69-71, 94, 159-163, 167, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 20 квітня 2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути з Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя за рахунок бюджетних асигнувань в доход держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.В. Дмитрюк