Справа № 308/5471/17
Суддя: Світлик О. М.
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/5471/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2017 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

перекладача ОСОБА_4 Конг,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 - ОСОБА_2 ОСОБА_3 про примусове видворення іноземця з України,

В С Т А Н О В И В:

Чопський прикордонний загін Західного регіонального управляння Державної прикордонної служби України звернувся в суд з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця з України.

Позов мотивує тим, що відповідач 07.06.2017 року незаконно, поза пунктами пропуску, перетнув державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку в районі прикордонного знаку № 280, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Ужгород», однак після незаконного перетину кордону був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки та 07.06.2017 року, в пункті пропуску «Ужгород» Чопського прикордонного загону, на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.

Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.

У звязку з вчиненням адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, відповідно до ст. 263 КУпАП, відповідача було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та зясування обставин правопорушення.

Обставини прибуття на територію Украйни прикордонному загону не відомо, від надання пояснень відповідач відмовився.

Викладене свідчить, що державу Україну відповідач використовував як країну транзиту, наміру залишитись в Україні для подальшого проживання не мав, намагався незаконно потрапити до країн Західної Європи у складі групи осіб.

Зазначає, що відповідач підстав для законного перебування на території України, передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не має.

Оскільки, документів, які б надавали право відповідачеві офіційно перебувати в Україні немає, українською мовою не володіє, родичів на території України, які б могли надали допомогу у поверненні до країни походження, а також коштів достатніх для повернення до країни походження, або внесення застави немає, позивач вважає, що даний громадянин не в змозі самостійно залишити територію України.

З посиланням на викладене просить суд на підставі ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», примусово видворити з України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і після встановлення у судовому засіданні правильного імя відповідача, просить суд примусово видворити за межі території України громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та при цьому в судовому засіданні повідомив своє правильне імя, а саме, ОСОБА_6 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а не ОСОБА_7 ОСОБА_2.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази суд проходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.06.2017 року відповідач незаконно, поза пунктами пропуску, перетнув державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку в районі прикордонного знаку № 280, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Ужгород», однак після незаконного перетину кордону був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки та 07.06.2017 року, в пункті пропуску «Ужгород» Чопського прикордонного загону, на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.

Дані обставини підтверджуються копіями протоколів про адміністративне затримання від 07.06.2017 року, особистого огляду, огляду речей та вилучених речей та документів від 07.06.2017 року, а також копіями протоколів двохсторонньої зустрічі помічника Прикордонного Уповноваженого України і помічника Уповноваженого Словацької Республіки, яка відбулася 01.06.2017 року в районі прикордонного знаку № 299 та акту приймання-передання особи від 07.06.2017 року.

Враховуючи те, що відповідач українською мовою не володіє, родичів на території України які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження немає, наявністю наміру будь-яким шляхом потрапити до країн Західної Європи, з метою реалізації державної політики у сфері міграції начальником відділу по боротьбі з іноземцями та адміністративного штабу ОСОБА_8 було прийнято рішення від 09.06.2017 року, затверджене 09.06.2017 року начальником Чопського прикордонного загону ОСОБА_9, про розміщення даного іноземця у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з одночасною подачею позову про примусове видворення.

Крім того, судом встановлено, що постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2017 року ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.

Представлені позивачем докази свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Однак, вибравши незаконний спосіб потрапити до країн Західної Європи, усвідомлюючи, що для досягнення цієї мети порушуватиме законодавство України, відповідач своїми діями грубо та свідомо порушив законодавство України та підтвердив своє небажання законно перебувати на території України.

У відповідності до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Судом встановлено, що відповідач документів, які б надавали йому право офіційно перебувати в Україні не має, українською мовою не володіє, родичів на території України, а також коштів для повернення до країни походження не має. Крім того, відповідач не відноситься до осіб, яким надано статут біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2017 року задоволено клопотання Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про затримання громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_3 з метою поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та особі без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. Постановлено затримати громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк до шести місяців.

Статтею 71 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а згідно з ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про примусове видворення відповідача є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України 09.06.2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 09.06.2017 року.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 160-163, 183-5 КАС України, ст. ст. 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 про примусове видворення іноземця з України задовольнити повністю.

Примусово видворити за межі території України громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуюча О.М. Світлик