Справа № 2-а-11848/09/1570
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2012-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2012 р.Справа № 2-а-11848/09/1570

Категорія:10.1Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

Судова колегія Одеського апеляційного

адміністративного суду у складі:

головуючого - Коваля М.П.,

суддів - Потапчука В.О.,

- ОСОБА_1,

при секретарі - Журкіній І.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну Промислово будівельної групи «Інтобуд»на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2010 року по справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси до Промислово будівельної групи «Інтобуд»про стягнення заборгованості у розмірі 20 641 грн. 64 коп., -

В С Т А Н О В И Л А :

Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси звернулося до суду з позовом до Промислово будівельної групи «Інтобуд»та згідно змінених позовних вимог просило стягнути заборгованість в сумі 20 641 грн. 64 коп.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2010 року адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси задоволено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимогах відмовити в повному обсязі.

Сторони були сповіщені належним чином про час і місце судового засідання: Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси сповіщено згідно поштового повідомлення, представник прибув до суду та заперечував проти задоволення апеляційної скарги; Промислово будівельна група «Інтобуд»сповіщена згідно поштового повідомлення (а.с.115), представник до суду не прибув та причини неявки суду не повідомив.

Колегія суддів порадившись на місці та заслухавши думку представника позивача, ухвалила слухати за відсутністю не прибувших осіб, сповіщених належним чином про час і місце розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що що Промислово будівельна група «Інтобуд»зареєстрована як юридична особа, що підтверджено довідкою № 23 про включення до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.7) та свідоцтвом про державну реєстрацію (а.с. 9) та знаходиться в Управлінні Пенсійного фонду в Приморському районі м. Одеси на обліку як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування

відповідно до ст.ст.14, 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ від 09.07.2003р. з 19.12.2002 року, що підтверджується заявою (а.с. 8).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були надані на адресу позивача розрахунки суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з вересня 2008 року по серпень 2009 року (а.с. 14-37), що підлягають сплаті. Також позивачем була проведена перевірка, за результатами якої був складений акт від 25.09.2008 року № 12/47 (а.с. 38-45) планової документальної перевірки дотримання норм чинного законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ПБГ «Інтобуд»за період з 01 грудня 2006 року по 31 липня 2008 року, відповідно до якого було встановлено заниження страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування за ставками 31,8 %, 33, 2% в сумі ''2937 грн. 47 коп.

Колегією суддів встановлено, що у строки встановлені ч.б ст.20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідач не оплатив у повному обсязі страхові внески за вищевказані місяці та донараховані страхові внески, з цих підстав виникла заборгованість зі сплати страхових внесків. Таким чином, позивачем на адресу відповідача була надіслана вимога від 07.09.2009 року № Ю-2467-у (а.с. 4) на загальну суму заборгованості в сумі 66451 грн. 34 коп., яку позивач спочатку просив стягнути на свою користь. Вказана вимога була належним чином отримана відповідачем 24 вересня 2009 року, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення (а.с. 4 зворотній бік).

Відповідно до п. З ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" протягом десяті робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки. Однак відповідач у зазначений строк недоїмку зі сплати страхових внесків не оплатив, що послугувало причиною для звернення позивача до суду з дійсним позовом про стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний борг був частково сплачений лише в ході судового розгляду справи, що підтверджується даними карток особового рахунку (а.с.67-69, 78-89), відповідно до яких за відповідачем рахується борг із нарахованої недоїмки 66 451 грн. 34 коп. в сумі 20 641 грн. 64 коп.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058- IV страхувальник (до яких відноситься відповідач згідно з п.1 ст.14 того ж Закону) зобов'язаний подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду України, в порядку та за формою, встановленою Пенсійним фондом. Відповідний порядок встановлений Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до УПФ України», затверджений постановою Правл:ння Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1.

Відповідно до п. 11.11. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21 -1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. №64/8663, платники, зазначені в підпункті 2.1.1 пункту 2.1. цієї Інструкції (до яких відноситься відповідач), щомісяця складають у двох примірниках розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у якому самостійно зазначають обчислені суми страхових внесків, за формою згідно з додатком 23 цієї Інструкції, який згідно з п.п. 11.13 п.11 цієї Інструкції подається платником незалежно від стану його фінансово-господарської діяльності.

Згідно з ч.б п. 2 ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязк страхові внески. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страхувальники (до яких відноситься відповідач) зобов'язані сплачувати страхові внески не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення базового періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була проведена перевірка, за результатами якої був складений акт від 25.09.2008 року № 12/47 (а.с. 38-45) планової документальної перевірки дотримання норм чинного законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ПБГ «Інтобуд»за період з 01 грудня 2006 року по 31 липня 2008 року, відповідно до якого було встановлено заниження страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування за ставками 31,8 %, 33, 2% в сумі 2937 грн. 47 коп.

Згідно з п. 2 ст. 106 цього Закону, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі-недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до п. 3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

З огляду на вище викладене, позивачем на адресу відповідача була надіслана вимога від 07.09.2009 року № Ю-2467-у (а.с. 4) на загальну суму заборгованості в сумі 66 451 грн. 34 коп., яку позивач спочатку просив стягнути на свою користь. Вказана вимога була належним чином отримана відповідачем 24 вересня 2009 року, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення (а.с. 4 зворотній бік).

Приписами ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»встановлено, що протягом десяті робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки.

Як вбачається з матеріалів справи та сторонами не заперечується, станом на час проведення судового засідання суду першої інстанції вказаний борг відповідачем був частково сплачений, що підтверджується даними карток особового рахунку (а.с.67-69, 78-89), відповідно до яких за відповідачем рахується борг із нарахованої недоїмки 66451 грн. 34 коп. в сумі 20641 грн. 64 коп. Борг в сумі 20641 грн. 64 коп. досі не сплачений.

Відповідно до п.1 Положення про Пенсійний фонду України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.01р. №121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, який, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового пенсійного страхування, проводить збір, акумуляцію та облік страхових внесків. Частиною 7 пункту 1 статті 64 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено право виконавчої дирекції Пенсійного фонду та її територіальних органів щодо стягнення з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків. Згідно з п. З ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі не сплати страхувальником узгодженої суми недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що борг виник лише за липень та серпень 2009 року, оскільки із досліджених матеріалів у справі вбачається, що вказаний борг виник за більший період, а саме за жовтень 2008 року по серпень 2009 року, з урахуванням донарахованих позивачем страхових внесків на підставі акту перевірки (а.с. 86-89), який постійно частками сплачувався відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно з ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, апелянтом не надано достатньо належних доказів у підтвердження обставин, якими апелянт обґрунтовує заперечення проти задоволення позову.

Решта доводів апеляційної скарги не впливають на результат вирішення спірного питання, оскільки формальні порушення, на які апелянт посилається не є підставою для скасування правильно винесеного по суту судового рішення та не спростовують відповідних порушень законодавства.

При цьому слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази того, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції спірна заборгованість погашена. Отже, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що що вказану заборгованість слід стягнути з відповідача.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції обґрунтоване та відповідає чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги його не спростовує, а отже дане рішення на підставі ст. 200 КАС України залишається без змін, а скаргам без задоволення.

Керуючись ст.ст.196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Промислово будівельної групи «Інтобуд»на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2010 року залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2010 року по справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси до Промислово будівельної групи «Інтобуд»про стягнення заборгованості у розмірі 20 641 грн. 64 коп. без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий: /ОСОБА_3/

Суддя: /ОСОБА_4/

Суддя: /ОСОБА_1/

Повний текст судового рішення складено 29.02.2012 року