Справа № 2-а-1059/11/1507
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2012-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2012 р.Справа № 2-а-1059/11/1507

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Кравця О.О. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу начальника Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області на постанову Болградського районного суду Одеської області від 19 травня 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області про виплату щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 19 травня 2011 року позовні вимоги задоволено частково. Зобовязано відповідача провести нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 27 жовтня 2010 року і в подальшому, тобто до внесення Верховною Радою України змін до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», - відповідно до ст. 6 чинного Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням вже проведених нарахувань.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивач має статус дитини війни згідно з посвідченням.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивача права на щомісячне підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Так, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(в редакції до 28 грудня 2007 року) дітям війни пенсія або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору. Крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України, а також ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 17 зазначеного Закону мінімальний розмір пенсії за віком, як основна державна соціальна гарантія, встановлюється законами.

Встановлення розміру мінімальної пенсії за віком Кабінетом Міністрів України суперечить наведеним нормам закону.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру підвищення до пенсії позивачу підлягають застосуванню ч. 3 ст. 46 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(в редакції до 28 грудня 2007 року), ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»і ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а не постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Із врахуванням наведених положень чинного законодавства України, висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача в частині зобовязання відповідача провести виплату підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за зазначений вище період є правильним.

Разом з цим висновок суду першої інстанції щодо зобовязання відповідача нараховувати підвищення до пенсії в подальшому не відповідає вимогам ч. 1 ст. 2 КАС України. Захист прав, свобод та інтересів осіб є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Таким чином, прийняття судом рішення щодо захисту прав і інтересів осіб на майбутнє не відповідає вимогам закону.

Оскільки судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але з помилковим застосуванням норм процесуального права, постановлене по справі судове рішення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу начальника Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області задовольнити частково.

Постанову Болградського районного суду Одеської області від 19 травня 2011 року змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови Болградського районного суду Одеської області від 19 травня 2011 року словосполучення «і в подальшому, тобто до внесення Верховною Радою України змін до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», - відповідно до ст. 6 чинного Закону України «Про соціальний захист дітей війни»».

В іншій частині постанову Болградського районного суду Одеської області від 19 травня 2011 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: