Справа № 362/688/17
Суддя: Ковбель М. М.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/688/17
Провадження № 2-а/362/148/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2017 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області, як адміністративний суд,в складі:

головуючого - судді Ковбеля М.М.,

при секретарі - Сілецькій М.О.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Васильківської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Васильківської районної державної адміністрації Київської області, в якій позивач просить суд визнати дії відповідача щодо відмови позивачу в отриманні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення - протиправними та зобов'язати відповідача прийняти рішення про визнання позивача таким, що потребує поліпшення житлових умов, а також визнати позивача таким, що має право на отримання грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, всупереч вимогам постанови кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року № 719, відмовив позивачу у виплаті грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, як інваліду 2 групи, з числа військовослужбовців, які брали участь в антитерористичній операції та потребують поліпшення житлових умов, у зв'язку з тим, що позивач перебуває на квартирному обліку за місцем проживання із порушенням норм ст ст. 34, 47 Житлового Кодексу України. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки відповідач перевищив свої повноваження та проігнорував подані позивачем документи, які передбачені п. 6 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення інвалідам 1, 2 груп з числа військовослужбовців, які брали участь в антитерористичній операції та потребують поліпшення житлових умов, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року № 719.

У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, надіслав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, судом про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, представник відповідач надіслав до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких проси відмовити повністю у задоволені позову, а також слухати справу без участі представника відповідача.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 128 КАС України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно з ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі, з огляду на наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 28 грудня 2015 року являється інвалідом другої групи довічно , причина інвалідності - травма пов'язана з захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ № 0526171, та посвідченням інваліда 2 групи ветерана війни - інваліда війни, серії НОМЕР_1 виданого 28 грудня 2015 р. Управлінням соціального захисту населення Васильківської РДА.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу - 21954942 від 23.02.2009, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається з довідки Форма 3 виданої виконавчим комітетом Саливонківської сільської ради від 08 грудня 2016 р. за № 1119, позивач проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1, будинок житловою площею 59,3 кв. м., особистий рахунок значиться за гр. ОСОБА_2 - мати позивача.

Згідно акту обстеження побутових умов проживання позивача від 09 грудня 2016 року, комісією в складі депутатів сільської ради та сусідів обстежено побутові умови проживання учасника АТО, інваліда ІІ групи ОСОБА_1 та встановлено наступне: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2, в зв'язку з конфліктною ситуацією з матір'ю позивач проживає в кімнаті 6 кв. м., в будинку є світло, газ, але немає водопроводу, каналізації, зручності відсутні. Комісія прийшла до висновку, що позивач потребує покращення, поліпшення житлових умов.

Згідно рішення № 38 від 23 вересня 2016 року виконавчого комітету Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області «Про взяття на квартирний облік», вирішено взяти позивача - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліда ІІ групи АТО, який проживає з мамою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на квартирний облік про виконкомі Саливонківської сільської ради.

Згідно рішення № 53 від 24 листопада 2016 року виконавчого комітету Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області «Про взяття на квартирний облік», вирішено залишити позивача - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліда ІІ групи АТО на квартирному обліку про виконкомі Саливонківської сільської ради.

Як вбачається з витягу з рішення № 2 засідання комісії з розгляду питань забезпечення житлом сімей загиблих військовослужбовців, які брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, а також інвалідам І-ІІ групи з числа військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції, та потребують поліпшення житлових умов у Васильківському районі, від 15.11.2016 р., позивачеві відмовлено в отриманні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення в зв'язку з тим, що заявник не перебуває на квартирному обліку за місцем проживання як такий, що потребує поліпшення житлових умов.

Як вбачається з витягу з рішення № 4 засідання комісії з розгляду питань забезпечення житлом сімей загиблих військовослужбовців, які брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, а також інвалідам І-ІІ групи з числа військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції, та потребують поліпшення житлових умов у Васильківському районі, від 02.12.2016 р., розгляд заяви позивача про отриманні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, перенесено на наступне засідання в зв'язку з відсутністю повного пакету документів поданих заявником їз заявою на розгляд комісії.

Згідно листа голови Васильківської районної державної адміністрації від 18.01.2017 за № 123/6-23, на адвокатський запит повідомлено, що рішенням комісії з розгляду питань про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення членам сімей загиблих військовослужбовців, які брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, а також інвалідам 1-2 групи з числа військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції та потребують поліпшення житлових умов у Васильківському районі, позивачеві було відмовлено у зв'язку з тим, що заявник перебуває на квартирному обліку за місцем проживання із порушенням норм ст. ст. 34, 47 Житлового Кодексу Української РСР, а тому для прийняття рішення про призначення позивачу грошової компенсації немає законних підстав.

Згідно довідки лікаря невролога Гребінківської районної лікарні від 26.01.2017 за № 5, позивач знаходиться на диспансерному обліку у лікаря психіатра Гребінківської районної лікарні з 2015 року з приводу залишкових явищ після перенесеної мінно-вибухової травми (13.02.2015 року струс головного мозку). Рекомендації для реабілітації: маючи нервові, психологічні розлади, хворому рекомендовано проживання в окремому приміщенні зі зручностями, так як за станом здоров'я йому противопоказані зовнішні подразники, шум; небажані розмови провокують на нервовий зрив та ризик викликання інсульту.

Суд вважає дії відповідача протиправними, з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» від 20.12.1991 №2011-ХІІІ та Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №719 «Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей» якою затверджено Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей.

За приписами ст. 1 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров'я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров'я.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Згідно із п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать також інваліди з числа: військовослужбовців (резервістів, військовозобов'язаних) та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення.

Пунктом 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Учасники бойових дій, які дістали поранення, контузію або каліцтво під час участі в бойових діях чи при виконанні обов'язків військової служби, забезпечуються жилою площею, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій, - протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

Згідно з пунктами 4, 6 Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №719, субвенція спрямовується на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення у прийнятих в експлуатацію житлових будинках на первинному та вторинному ринку або на інвестування в об'єкти житлового будівництва відповідно до Закону України «Про інвестиційну діяльність» шляхом призначення і виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення сім'ям загиблих осіб, визначених абзацами п'ятим - восьмимпункту 1 статті 10, а також для осіб з інвалідністю I-II групи, визначених пунктами 11 - 14частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та осіб, які втратили функціональні можливості нижніх кінцівок, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, та потребують поліпшення житлових умов (далі - сім'ї загиблих та особи з інвалідністю).

Регіональні органи соціального захисту населення здійснюють розподіл коштів субвенції між районними та міськими органами соціального захисту населення пропорційно кількості сімей загиблих та осіб з інвалідністю та з урахуванням конкретних обставин таких сімей та осіб з інвалідністю у кожному регіоні або можливості задоволення потреби у житлі якомога більшого числа сімей та осіб з інвалідністю відповідно до інформації, поданої виконавчими комітетами районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради.

Під час розподілу субвенції регіональними органами соціального захисту населення кошти розподіляються з урахуванням обов'язкової виплати грошової компенсації на одного отримувача у повному обсязі, визначеному пунктом 20 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 р. № 719.

Відповідно до підпункту 2 пункту а) частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 40 Житлового Кодексу Української РСР, зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Отже, із аналізу вказаних вище норм вбачається, що позивач здобув право на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення інвалідам 1, 2 груп з числа військовослужбовців, які брали участь в антитерористичній операції та потребують поліпшення житлових умов, як такий, що перебуває на квартирному обліку і потребує поліпшення житлових умов з 23.09.2016 року, оскільки рішення Саливонківської сільської ради про взяття на квартирний облік позивача є чинним, а питання зняття позивача з квартирного обліку не відноситься до компетенції відповідача.

За таких обставин, суд вважає протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в отриманні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

За приписами ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено в установленому законом порядку законність та обґрунтованість відмови позивачу в отриманні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати дії відповідача щодо відмови позивачу в отриманні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення - протиправними та зобов'язати відповідача прийняти рішення про визнання позивача таким, що потребує поліпшення житлових умов, а також визнати позивача таким, що має право на отримання грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати дії відповідача щодо відмови позивачу в отриманні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення - протиправними.

Зобов'язати відповідача прийняти рішення про визнання позивача таким, що потребує поліпшення житлових умов, а також визнати позивача таким, що має право на отримання грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційно провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя М.М. Ковбель