Справа № 804/714/17
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2017 рокусправа № 804/714/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Федосєєва Ю.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 р. в справі № 804/714/17 за позовом Товариства з обмеженої відповідальністю «Екоспецінвест» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровської області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Екоспецінвест» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі Криворізька південна ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.01.2017 р. про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в загальному розмірі 3060097,50 грн., з яких 2040065 грн. основний платіж, 1020032,50 грн. штрафні (фінансові) санкції. Позивач зазначає, що висновки акту перевірки щодо завищення суми податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Мастер Дірект», ТОВ «Антей Технології», ТОВ «Делюкс Плюс», ТОВ «Імпульс Прогрес» є хибними, такими, що не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового законодавства, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та такими, що підлягає скасуванню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга обґрунтована висновками акту перевірки, за наслідками якої збільшено позивачу суму грошового зобовязання з податку на додану вартість. Апелянт вказує на відсутність доказів фактичного здійснення господарських операцій з ТОВ «Мастер Дірект», ТОВ «Антей Технології», ТОВ «Делюкс Плюс», ТОВ «Імпульс Прогрес», зазначаючи, що у вказаних контрагентів відповідно до відомостей Єдиного реєстру податкових накладних відсутнє придбання товарів (послуг), які в подальшому реалізовані позивачу. Крім того, за відомостями Єдиного реєстру податкових накладних у підприємств-контрагентів відсутнє придбання товарів (послуг), необхідних для ведення господарської діяльності (газу, електроенергії, паливо-мастильних матеріалів, навантажувальних та розвантажувальних робіт, оренди складу, приміщень, оренди автомобілів). Вказане, на думку апелянта, свідчить про контрагентами здійснювалось оформлення первинних документів по операціям, які фактично не відбулись, а тому такі документи не можуть вважатися первинними в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Криворізькою південною ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Екоспецінвест» з питань достовірності формування податку на додану вартість під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Мастер Дірект» за березень 2016 р., які відображені у деклараціях з податку на додану вартість у квітні, травні, липні та серпні 2016 р., з ТОВ «Антей Технології» за березень 2016 р., які відображені у деклараціях з податку на додану вартість у квітні, травні та липні 2016 р., з ТОВ «Делюкс Плюс» у грудні 2015 р., з ТОВ «Імпульс Прогрес» за листопад 2015 р., які відображені у деклараціях з податку на додану вартість у листопаді та грудні 2015 р., та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг), придбаних в зазначених контрагентів, результатами якої оформлено актом від 20.12.2016 р. № 827/14-08/33143184, за висновками якого встановлено порушення позивачем п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, абз. 19 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині завищення податкового кредиту на загальну суму 2040065,26 грн., в тому числі внаслідок включення сум податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними контрагентами: ТОВ «Імпульс Прогрес» за листопад 2015 р., які включені до складу податкового кредиту ТОВ «Екоспецінвест» на суму 172000,40 грн. в наступних деклараціях з податку на додану вартість у листопаді 2015 р. у сумі 168457,98 грн., у грудні 2015 р. у сумі 3542,42 грн.; ТОВ «Делюкс Плюс» за грудень 2015 р. у сумі 195319,86 грн.; ТОВ «Мастер Дірект» за березень 2016 р., які включені до складу податкового кредиту ТОВ «Екоспецінвест» на суму податку на додану вартість 958156,36 грн. в наступних деклараціях з податку на додану вартість у березні 2016 р. у сумі 467340,59 грн., у травні 2016 р. у сумі 96941,06 грн., у липні 2016 р. у сумі 296101,30 грн., у серпні 2016 р. у сумі 97773,41 грн.; ТОВ «Антей Технології» за березень 2016 р., які включені до складу податкового кредиту ТОВ «Екоспецінвест» на суму податку на додану вартість 714588,64 грн. в наступних деклараціях у квітні 2016 р. у сумі 411342,73 грн., у травні 2016 р. у сумі 88471,71 грн., у липні 2016 р. у сумі 214774,20 грн., в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплачується до загального фонду державного бюджету за перевіряємий період, в сумі 2040065,26 грн.

На підставі акту перевірки від 20.12.2016 р. № 827/14-08/33143184 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.01.2017 р. № НОМЕР_1 про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 3060097,50 грн., в тому числі за основним платежем - 2040065 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1020032,50 грн.

Як зазначено вище, підставою для збільшення позивачу суми грошового зобовязання з податку на додану вартість є висновки акту перевірки про неправомірність формування позивачем податкового кредиту за господарськими операціями з придбання позивачем у ТОВ «Мастер Дірект», ТОВ «Антей Технології», ТОВ «Делюкс Плюс», ТОВ «Імпульс Прогрес» запасних частин для двигунів.

Так, між ТОВ «Екоспецінвест» як покупецем укладено з ТОВ «Мастер Дірект» як продавцем договір поставки № 12/2016 від 04.02.2016 р., за умовами якого продавець зобов'язується поставити та передати у визначені строки покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар; асортимент, номенклатура, загальна кількість та вартість товару, що підлягає поставці, визначаються сторонами у рахунках на оплату, які є невід'ємною частиною договору.

Виконання умов договору та фактичне отримання позивачем товару протягом березня 2016 р. підтверджено наявними в матеріалах справи первинними документами: видатковими накладними, рахунками на оплату, податковими накладними.

Позивачем здійснена оплата придбаного товару, що підтверджено наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Транспортування товару також підтверджено наявними в матеріалах справи товарно-транспортними накладними.

Між ТОВ «Екоспецінвест» як покупцем та ТОВ «Імпульс Прогрес» як продавцем укладено договір поставки № 62/2015 від 20.10.2015 р., за умовами якого продавець зобов'язується поставити та передати у визначені строки покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар; асортимент, номенклатура, загальна кількість та вартість товару, що підлягає поставці, визначаються сторонами у рахунках на оплату, які є невід'ємною частиною договору.

Виконання умов договору та фактичне отримання позивачем товару протягом листопада 2015 р. підтверджено наявними в матеріалах справи первинними документами: видатковими накладними, рахунками на оплату, податковими накладними.

Позивачем здійснена оплата придбаного товару, що підтверджено наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Транспортування товару також підтверджено наявними в матеріалах справи товарно-транспортними накладними.

Між ТОВ «Екоспецінвест» як покупцем та ТОВ «Делюкс Плюс» як продавем укладено договір поставки № 81/2015 від 03.12.2015 р., за умовами якого продавець зобов'язується поставити та передати у визначені строки покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар; асортимент, номенклатура, загальна кількість та вартість товару, що підлягає поставці, визначаються сторонами у рахунках на оплату, які є невід'ємною частиною договору.

Виконання умов договору та фактичне отримання позивачем товару протягом грудня 2015 р. підтверджено наявними в матеріалах справи первинними документами: видатковими накладними, рахунками на оплату, податковими накладними.

Позивачем здійснена оплата придбаного товару, що підтверджено наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Транспортування товару також підтверджено наявною в матеріалах справи товарно-транспортною накладною.

Між ТОВ «Екоспецінвест» як покупцем та ТОВ «Антей Технології» як продавцем укладено договір поставки № 13/2016 від 10.03.2016 р., за умовами якого продавець зобов'язується поставити та передати у визначені строки покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар; асортимент, номенклатура, загальна кількість та вартість товару, що підлягає поставці, визначаються сторонами у рахунках на оплату, які є невід'ємною частиною договору.

Виконання умов договору та фактичне отримання позивачем товару протягом березня 2016 р. підтверджено наявними в матеріалах справи первинними документами: видатковими накладними, рахунками на оплату, податковими накладними.

Позивачем здійснена оплата придбаного товару, що підтверджено наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Транспортування товару також підтверджено наявними в матеріалах справи товарно-транспортними накладними.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з підтвердження отримання позивачем за спірними господарськими операціями товару, його використання у власній господарській діяльності, тому вважав, що позивачем було повністю дотримано всіх вимог закону з реалізації права на податковий кредит. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 прийняте 05.01.2017 р. у період дії нової редакції Податкового кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 р. № 1797-VІІІ, яким виключені повноваження державних податкових інспекцій щодо винесення податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справа, повністю досліджено зміст спірних господарських операціях та правильно застосовано законодавство, що регулює спірні правовідносини, тому судом апеляційної інстанції окремо не здійснюється дослідження спірних господарських операцій.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Документи, складені за результатами здійснення спірних господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За приписами п. 198.2 ст. 198 цього кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 цієї ж статті визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, видані позивачу ТОВ «Мастер Дірект», ТОВ «Імпульс Прогрес», ТОВ «Делюкс Плюс», ТОВ «Антей Технології», зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не є спірним питанням.

Отримавши податкову накладну, покупець набув право на включення суми податку, вказаній в цій накладній, до складу податкового кредиту.

В даному випадку суми податку на додану вартість, які підлягали сплаті у звязку з придбанням товарів, підтверджені податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому такі суми підлягають включенню до складу податкового кредиту.

Колегія суддів зазначає, що використання придбаного позивачем у ТОВ «Мастер Дірект», ТОВ «Імпульс Прогрес», ТОВ «Делюкс Плюс», ТОВ «Антей Технології» товару (запасних частин для ремонту двигунів) в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності підтверджено наступним.

Основними видами діяльності ТОВ «Екоспецінвест» є механічне оброблення металевих виробів; ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; будівництво житлових і нежитлових будівель; неспеціалізована оптова торгівля.

Між позивачем як підрядником та замовниками ПАТ «Північний ГЗК», ПАТ «Південний ГЗК», ПАТ «Центральний ГЗК», ПАТ «Полтавський ГЗК», ТОВ «Дизельтезсервіс» укладені договори підряду № 616 від 28.05.2014 р., № 599 від 26.05.2014 р., № 337-52-10 від 27.03.2015 р., № 2016/у/ТО/150 від 02.02.2016 р., № 01 від 14.01.2016 р., за умовами яких підрядник зобов'язувався виконати визначені договорами роботи з капітального ремонту обладнання замовників - двигунів внутрішнього згоряння.

З метою здійснення діяльності у період ремонту двигунів ТОВ «Екоспецінвест» як орендодавцем передано ПАТ «Північний ГЗК», ПАТ «Центральний ГЗК» як орендарям двигуни внутрішнього згоряння CUMMINS KTA-50C за договорами оренди майна № 1828 від 29.12.2014 р., № 288-52-11 від 19.03.2015 р.

Виконання умов вказаних договорів підтверджено наявними в матеріалах справи складеними між підрядником та замовниками актами приймання-передачі виконаних робіт, розрахунками вартості оренди двигунів, довідками про напрацювання орендних двигунів, рахунками на оплату, податковими накладними, накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, картками-нарядами, актами виконаних робіт, доповненнями до актів виконаних робіт на використані матеріали підрядника при виконанні поточного ремонту, актами приймання-передачі обладнання в ремонт, актами приймання-передачі з ремонту, актами на передачу запасних частин, отриманих при розбиранні в процесі ремонту, актами введення в експлуатацію двигунів, акамии приймання-передачі орендованого майна.

Саме з метою здійснення ремонту двигунів внутрішнього згоряння позивачем здійснено придбання запасних частин у ТОВ «Мастер Дірект», ТОВ «Імпульс Прогрес», ТОВ «Делюкс Плюс», ТОВ «Антей Технології» за спірними господарськими угодами.

Відтак, судом апеляційної інстанції встановлено, що запасні частини для ремонту двигунів внутрішнього згоряння придбавались позивачем у ТОВ «Мастер Дірект», ТОВ «Імпульс Прогрес», ТОВ «Делюкс Плюс», ТОВ «Антей Технології» саме з метою належного виконання умов договорів підряду, укладених з ПАТ «Північний ГЗК», ПАТ «Південний ГЗК», ПАТ «Центральний ГЗК», ПАТ «Полтавський ГЗК», ТОВ «Дизельтезсервіс», на виконання робіт з капітального ремонту обладнання замовників - двигунів внутрішнього згоряння.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні господарські операції з придбання позивачем запасних частин у ТОВ «Мастер Дірект», ТОВ «Імпульс Прогрес», ТОВ «Делюкс Плюс», ТОВ «Антей Технології» здійснені реально, з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, тому позивач безперечно має право на податковий кредит.

Матеріалами справи підтверджено фактичне отримання товару, тому позивачем сума податку на додану вартість включена до складу податкового кредиту правомірно.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про не підтвердження фактичного виконання господарських операцій, які дублюють висновок акту перевірки та спростовані сукупністю приведених вище обставин.

Фактично доводи апелянта зводяться до можливого порушення податкового законодавства контрагентами-постачальниками та відсутність належної обачності у виборі контрагентів, проте судова колегія вказує на відсутність будь-яких відомостей про фіктивність контрагентів.

В обґрунтування доводів про порушення позивачем податкового законодавства відповідач, зокрема, посилається на податкову характеристику контрагентів.

Разом з тим, такі твердження в порушення приписів ч. 2 ст. 71 КАС України не підтверджено належними доказами.

Колегія суддів зазначає, що контрагенти позивача в перевіряємий період мали статус платників податку на додану вартість, відомості про відсутність за місцезнаходженням, про ліквідацію підприємств до ЄДР не вносилось, а відтак, вказані підприємства мали право видавати позивачу податкові накладні та інші первинні документи на підтвердження факту отримання останнім товару.

Колегія суддів зауважує, що невиконання контрагентом своїх зобов'язань по сплаті податку до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо формування податкового кредиту і має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Сукупність досліджених судом апеляційної інстанції доказів дає підстави для висновку, що обставини одержання позивачем економічного ефекту за наслідками придбання послуг не спростовано актом перевірки та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що висновки відповідача, викладені в акті перевірки, є необґрунтованими, відповідно є протиправним збільшення позивачу суми грошового зобовязання з податку на додану вартість та нарахування штрафних (фінансових) санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 р. в справі № 804/714/17 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 р. в справі № 804/714/17 за позовом Товариства з обмеженої відповідальністю «Екоспецінвест» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровської області про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 08.06.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко