Справа № 802/268/17-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/268/17-а

Головуючий у 1-й інстанції:Альчук М.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

06 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Барі" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Барі" до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2017 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Барі" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно, та належним чином причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обовязковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, СTOB Барі укладено експортні контракти із нерезидентом - фірмою HEALFWAY LIMITED Великобританія, а саме: № PE0020-W-2 від 21.03.2016 року та APT-W6-41-2016-1 від 23.03.2016 року. Предметом вказаних контрактів є купівля-продаж зернових культур та сільськогосподарської продукції Українського походження.

На виконання вимог п. 5.9 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, що затверджена постановою Правління Національного Банку України від 24.03.1999 року № 136 банком обслуговуючим СTOB Барі надано інформацію Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, щодо порушення позивачем законодавчо встановлених строків розрахунків за експортними операціями.

На підставі направлення №840 головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту ОСОБА_2 з 24.10.2016 року по 28.10.2016 року проведено позапланову виїзну документальну перевірку СTOB Барі з питань дотримання вимог валютного законодавства України при проведенні розрахунків по контрактах № PE0020-W-2 від 21.03.2016 року та APT-W6-41-2016-1 від 23.03.2016 року за період з 21.03.2016 року до 30.09.2016 року.

За результатами проведення вказаної перевірки складено акт №164/1402/36685273 від 03.11.2016 року (а.с. 6-16), яким задокументовано порушення СТОВ Барі ст. 1 Закону України "Про здійснення розрахунків в іноземній валюті" та п. 1 постанови Правління Національного банку України від 03.03.2016 року № 140 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" в частині порушення законодавчо встановлених строків надходження валютної виручки за зовнішньоекономічними контрактами.

На підставі даного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 21.11.2016 року, яким позивачу нараховано пеню за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, невиконання зобовязань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в загальній сумі 614 031,94 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його до Державної фіскальної служби України.

Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 16.01.2017 року № 745/6/99-99-11-01-02-25 податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 21.11.2016 року залишено без змін.

Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 №185/94-ВР (далі Закон №185/94-ВР) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідно до ст. 2 Закону №185/94-ВР передбачено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті Закону.

В силу п. 1 постанови Правління Національного банку України від 03.03.2016 року №140 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" (далі - постанова НБУ від 03.03.2016 року №140) установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Пунктом 9 вказаної постанови передбачено, що вона діяла у період з 05.03.2016 року до 08.06.2016 року включно.

Згідно з п. 1 постанови Правління Національного банку України від 07.06.2016 року № 342 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" строк проведення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" не змінився та становив до 90 календарних днів. Постанова Правління Національного банку України від 07.06.2016 року № 342 набрала чинності з 09.06.2016 року та діяла до 14.09.2016 року включно.

Разом з тим, п. 2 постанови Правління Національного банку України від 28.07.2016 року № 361 внесено зміни до постанови Правління Національного банку України від 07.06.2016 року № 342, а саме, збільшено строки проведення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, які передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" із 90 до 120 календарних днів. Вказана постанова набрала чинності з 29.07.2016 року.

Отже, розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені ст.ст. 1 та 2 Закону №185/94-ВР, здійснюються у строк, що не перевищує 120 календарних днів, починаючи з 29.07.2016 року.

Колегія суддів не погоджується з доводами позивача, що у вказаних правовідносинах необхідно застосовувати зворотну дію законів чи нормативно правових актів в часі, однак лише в частині перерахунку та виплати пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, невиконання зобовязань та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства, оскільки чинним законодавством не визначено часткового застосування зворотної дії законів чи нормативно- правових актів в часі.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, порушення граничних строків розрахунків за експортними операціями в іноземній валюті за зовнішньоекономічними контрактами № PE0020-W-2 від 21.03.2016 року та APT-W6-41-2016-1 від 23.03.2016 року у позивача настали в період з 20.07.2016 року по 21.07.2016 року.

Враховуючи те, що правовідносини відбулись під час дії постанови НБУ №342 та мають характер разового правопорушення, днем вчинення якого є порушення граничних строків/термінів надходження валютної виручки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для застосування норм ст. 58 Конституції України.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ч.1 ст. 4 Закону №185/94-ВР, передбачено, що порушення резидентами, крім субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

При аналізі вищезазначених правових норм норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що Головним управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області повністю доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення від № НОМЕР_1 від 21.11.2016 року.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У зв'язку з вищезазначеним, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Барі" залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4