Справа № 602/948/14-а(2-а/602/3/2016)
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року м. Київ К/800/21604/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Мороза В.Ф.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Лановецької міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання незаконним і скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до Лановецького районного суду Тернопільської області з позовом до Виконавчого комітету Лановецької міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання незаконним і скасування рішення, в якому просила:

- визнати незаконним і скасувати рішення Виконавчого комітету Лановецької селищної ради народних депутатів від 13.12.1991 року № 202 «Про дозвіл на купівлю житлової комунальної квартири», яким вирішено дозволити ОСОБА_4 купити житлову комунальну квартиру, в якій вона проживає разом з сім'єю, АДРЕСА_1.

Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 17.03.2016 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_2 з позовом про оскарження рішення Виконавчого комітету Лановецької селищної ради народних депутатів від 13.12.1991 року № 202 «Про дозвіл на купівлю житлової комунальної квартири».

Відмовлено ОСОБА_2 в поновленні строку для звернення до суду з позовом про оскарження рішення Виконавчого комітету Лановецької селищної ради народних депутатів від 14.04.1989 року № 75 в частині виділення ОСОБА_4 2-кімнатної квартири АДРЕСА_2 (теперішня вулиця Грушевського).

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Лановецької селищної ради народних депутатів від 14.04.1989 року № 75 в частині виділення ОСОБА_4 2-кімнатної квартири АДРЕСА_2 (теперішня вулиця Грушевського) залишено без розгляду.

Закрито провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Лановецької міської ради, третя особа ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та визнання незаконним і скасування рішення Виконавчого комітету Лановецької селищної ради народних депутатів від 13.12.1991 року № 202 про дозвіл на купівлю житлової комунальної квартири.

Роз'яснено ОСОБА_2 право звернення з даними позовними вимогами до Лановецького районного суду Тернопільської області в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково. Ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 17.03.2016 року - скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Лановецької міської ради, третя особа ОСОБА_4 - закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2016 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судового рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що протоколом засідання Виконавчого комітету Лановецької селищної ради від 02.08.1975 року вирішено задовольнити заяву ОСОБА_5 і виділити їй комунальну квартиру в смт Ланівці по вул. Леніна, 18/7. Рішенням Виконавчого комітету Лановецької селищної ради народних депутатів від 14.01.1987 року № 7 вирішено ОСОБА_2взяти на квартирний облік із збереженням попереднього часу (з серпня 1975 року). Рішенням Виконавчого комітету Лановецької селищної ради від 14.04.1989 року № 75 вирішено виділити ОСОБА_5 для її старшого сина 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_3. Залишити ОСОБА_5, для її молодшого сина ОСОБА_6 стару квартиру по АДРЕСА_4 Даним рішенням також вирішено виділити ОСОБА_4 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1. Рішення Виконавчого комітету Лановецької селищної ради народних депутатів від 13.12.1991 року № 202 «Про дозвіл на купівлю житлової комунальної квартири», вирішено дозволити ОСОБА_4 купити житлову комунальну квартиру, в якій вона проживає разом з сім'єю, АДРЕСА_1.

Вважаючи, що рішення Виконавчого комітету Лановецької селищної ради народних депутатів від 13.12.1991 року № 202 порушено її право на отримання квартири, ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пунктами 1, 7 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

За змістом статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 Цивільного процесуального кодексу України).

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Житлові спори - особливий різновид спорів, що стосується житлових прав та інтересів громадян і організацій.

У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо).

Аналогічна правова позиція щодо забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов викладена в постановах Верховного Суду України від 02.03.2016 року у справі № 6-14цс16, від 16.12.2015 року у справі № 6-2139цс15, від 12.04.2016 року у справі № 21-5930а15, від 23.02.2016року у справі № 21-6551а15, від 21.1.22016 року у справі № 21-1413а16.

Відповідно до статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, за суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду цивільним судом у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Лановецької міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання незаконним і скасування рішення - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: