Справа № 818/186/17
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 р.Справа № 818/186/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2017р. по справі № 818/186/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Сумській області

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2017р. року позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправним рішення начальника сектору кадрового забезпечення Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, викладене у формі листа № 1805 від 03 лютого 2017 року, про відмову в наданні відпустки ОСОБА_1 за рапортом від 31 січня 2017 року.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області надати ОСОБА_1 щорічну відпустку у зручний для нього час.

Відповідач, не погодившись з даною постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що за встановленим в управлінні порядком рапорти про надання відпусток подаються до кадрової служби підрозділу, де проходить службу конкретний поліцейський. Відпустки надаються у відповідності до затвердженого графіку, що складається з урахуванням інтересів служби та можливості забезпечення безперебійної роботи підрозділу під час відпусток. Такий порядок відповідає вимогам закону України Про відпустки. За графіком відпустка позивача запланована на листопад 2017 року. В зв'язку з великою кількістю учасників АТО, які мають статус учасників бойових дій, надання відпусток у зручний час може паралізувати роботу підрозділів. Вважає, що оскільки рапорт ОСОБА_2 про надання щорічної оплачуваної відпустки за 2017р. з 06.02.2017р. не відповідає графіку відпусток Сумського ВП та неузгоджений з керівництвом відділу, то вимога про надання йому відпустки у зручний для нього час є необґрунтовано.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Представник відповідача 30.05.2017р. засобами факсимільного зв'язку надіслав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, а також клопотання про забезпечення участі представника відповідача у судовому засіданні, призначеному на 31.05.2017р., в режимі відеоконференції.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Крім того, клопотання Головного управління Національної поліції в Сумській області про участь в судовому засіданні, призначеному на 31.05.2017 р., в режимі відеоконференції надійшло до Харківського апеляційного адміністративного суду 30.05.2017 року, тобто менше ніж за 7 днів до проведення судового засідання, що свідчить про невідповідність поданого клопотання вимогам ст.122-1 КАС України. Тому в задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що листом № 1805 від 03.02.2017 за підписом начальника СКЗ Сумського ВП ГУНП в Сумській області позивачу відмовлено в наданні відпустки через невідповідність рапорту затвердженому графіку відпусток, а також у зв'язку з тим, що позивачем попередньо не було узгоджено питання надання йому відпустки з безпосередніми керівниками (а.с. 6).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова Головного управління Національної поліції в Сумській області, яка оформлена листом № 1805 від 03.02.2017, є протиправною.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус ветеранів війни регулює Закон України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ.

Відповідно до абзацу другого ст. 4 вказаного Закону до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з'єднань, об'єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час (ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту»).

Згідно із п. 12 ч. 1 ст. 12 цього ж Закону учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються пільги, в тому числі, щодо використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходить службу на посаді оперуповноваженого Сумського відділу кримінальної поліції ГУНП в Сумської області, має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії МВ №024308 від 27.11.2014 (а.с. 7).

31.01.2017 позивачем подано на ім'я начальника ГУНП в Сумській області рапорт, яким він просив надати йому у відповідності до п.8 ст.11 ЗУ «Про відпустку» та п.12 ст.12 ЗУ «Про учасників бойових дій» чергову відпустку з 06.02.2017 (а.с. 5).

Разом з цим, матеріалами справи встановлено, що відповідно до графіку відпусток відпустка позивача запланована на листопад 2017 року (а.с. 11-13).

Через невідповідність рапорту затвердженому графіку відпусток, а також у зв'язку з тим, що позивачем попередньо не було узгоджено питання надання йому відпустки з безпосередніми керівниками листом № 1805 від 03.02.2017 за підписом начальника СКЗ Сумського ВП ГУНП в Сумській області в наданні відпустки позивачу було відмовлено.

При цьому, колегія суддів зауважує, що у відповіді на рапорт відповідачем зазначено, що позивача не було ознайомлено з графіком відпусток у зв'язку із його перебуванням на лікарняному.

Отже, позивач був позбавлений можливості узгодити питання надання відпустки не за графіком з керівництвом та подати рапорт у відповідності до затвердженого графіку.

Зазначеному факту не було надано належної уваги відповідачем, що призвело до передчасного ухвалення оскаржуваного рішення про відмову у наданні відпустки позивачу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення ГУНП в Сумській області № 1805 від 03.02.2017 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги з вище зазначених підстав висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2017р. по справі № 818/186/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 06.06.2017 р.