Справа № 308/13129/16-а
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2017 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради, про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради, за яким просить визнати протиправними дії та скасувати постанову, прийняту адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради Закарпатської області 24.11.2016 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Як зазначає позивач, оскаржувана постанова винесена з тих підстав, що 25.10.2016 року о 16 год. 40 хв., гр. ОСОБА_1 розмістила рекламну конструкцію «штендер» на тротуарі по вул. Тлехаса, 16, чим порушила «Правила благоустрою міста».

Постанову вважає неправомірною з тих підстав, що протокол про адміністративне правопорушення вона не отримувала, про його існування не знала, її не було повідомлено про час розгляду справи, та вказує на численні порушення законодавства при складанні відповідного протоколу. Також зазначає про те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам, встановленим законом, так як не містить опису всіх обставин, які мають бути встановлені при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тільки зазначені обставини, які відображені в протоколі про адміністративне правопорушення. Також вказує на те, що її належним чином не було повідомлено про засідання адміністративної комісії, що в свою чергу позбавило її можливості надати пояснення по суті складеного протоколу, чим порушено її права. Таким чином постанову про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляд штрафу вважає протиправною та просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

Позивач у судове засідання не прибула, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи була судом повідомлена належним чином.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Жодних заперечень щодо даного адміністративного позову ним надано не було.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.11.2016 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради було винесено постанову № 643/16 та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн., за порушення ст. 152 КУпАП України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обґрунтовуючи заявлений позов позивач зокрема зазначає, що не була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи. Разом з тим суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. До того ж у ст. 278 КУпАП зазначено, що при підготовці до розгляду справи перевіряється чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду. При цьому докази про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи відсутні.

Як передбачено ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. При цьому в ч. 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Диспозицією ст. 152 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, становлять дії, що полягають в порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержання правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах. Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського благоустрою. Об'єктивна сторона правопорушення, полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. Суб'єктами правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих , свідків, висновки експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

На обґрунтування правомірності притягнення ОСОБА_1, суду не надано жодних доків, в свою чергу по відношенню до цього слід зазначити, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ст. 71 КАС України), проте відповідач будучи двічі повідомленим про час і місце розгляду справи не зявився в судове засідання, та жодних заперечень на даний адміністративний позов не надав.

Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

Судом також не встановлено об'єктивних обставини, які б перешкоджали представнику відповідача надати інші докази правомірності прийнятої постанови, в тому числі шляхом заявлення клопотання про виклик та допит можливих свідків адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене вище оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності та враховуючи те, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення на підставі доказів не достатньою мірою з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ОСОБА_1 в його вчиненні, а також зважаючи на встановлені судом порушення прав позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення, що в тому числі свідчить і про те, що відповідач в силу покладеного на нього обов'язку не довів правомірність оскаржуваної, суд приходить до висновку наявність підстав для визнання постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради Закарпатської області від 24.11.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП неправомірною у зв'язку з чим така підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

Також враховуючи той факт, що ОСОБА_1 присутньою на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської не була, проте звернулася до суду з цим позовом протягом визначеного законом строку з моменту отримання оскаржуваної постанови у, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17-19, 69-71, 128, 158-163, 167 КАС України, ст.ст. 9, 17, 18, 33, 152, 247, 251, 254, 258, 268, 284, 288, 293 КУпАП, суд,-

П О С ТА Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови від 24.11.2016 року.

Позов задовольнити.

Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради від 24.11.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП визнати неправомірною та скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.В. Дергачова