Справа № 554/130/17
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 р.Справа № 554/130/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 27.03.2017р. по справі № 554/130/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора Управління патрульної поліції в м.Полтаві Костенко Тетяни Віталіївни третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови серії АР № 157515 від 20.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

27 березня 2017 року постановою Октябрського районного суду м. Полтава задоволено повністю адміністративний позов ОСОБА_1.

Постанову серії АР №157515 від 20.12.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасовано.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивач, керуючи автомобілем ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 в м. Полтава, проїхав перехрестя по вул. Зінківська з вул. Кондратенка на заборонений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. (далі- ПДР України). Зважаючи на вказане правопорушення відповідач вважає, що постанова серії АР №157515 від 20.12.2016 винесена ним правомірно.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача та пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.12.2016 року Інспектором Управління патрульної поліції в м.Полтаві Костенко Тетяною Віталіївною винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №157515, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. (а.с. 7).

Як слідує із фабули оскаржуваної постанови, фактичною підставою притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що ОСОБА_1 20.12.2016 о 08 год. 23 хв. керуючи автомобілем ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 в м. Полтава, проїхав перехрестя вул. Зінківська з вул. Кондратенка на заборонений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 ПДР України.

В наданих поясненнях до постанови серії АР №157515 від 20.12.2016 року ОСОБА_1 зазначив, що перетинав перехрестя на жовтий сигнал світлофора, оскільки не мав можливості зупинити автомобіль в установленому місці без застосування екстреного гальмування. Водночас, за ним без дотримання безпечної дистанції рухався інший автомобіль, тому застосування різкого гальмування спричинило б дорожньо-транспортну пригоду (а.с.25).

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд І інстанції виходив з того, що відсутні докази скоєння позивачем правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду І інстанції з таких підстав.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 8.7.3 ПДР Укараїни сигнали світофора мають такі значення:

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи, при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з'ясовані ці обставини.

Крім того, відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, у постанові про адміністративне правопорушення зазначено докази вини у скоєнні позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП: відеофіксація правопорушення та пояснення ОСОБА_1

В наданих поясненнях до постанови серії АР №157515 від 20.12.2016 року ОСОБА_1 зазначає, що перетинав перехрестя на жовтий сигнал світлофора, оскільки не мав можливості зупинити автомобіль в установленому місці без застосування екстреного гальмування. Водночас, за ним без дотримання безпечної дистанції рухався інший автомобіль, тому застосування різкого гальмування спричинило б дорожньо-транспортну пригоду.

В апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції Національної поліції України вказує, що за автомобілем позивача жоден автомобіль перехрестя не перетинав про що свідчить відеозапис події, здійсненого нагрудною відеокамерою поліцейського.

Колегія суддів вважає, що дані доводи апеляційної скарги непідтверджені жодними належними та допустимими доказами в зв'язку з наступним.

Частиною 3 та 4 статті 70 КАС України передбачено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Як встановлено під час судового розгляду, в порушення вимог ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення і, як наслідок, в силу вищезазначених положень ч.3, 4 ст. 70 КАС України даний відеозапис нагрудного реєстратора інспектора поліції є недопустимим, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого нормами процесуального права. А тому колегія суддів до уваги наданий відповідачем доказ ( відеозапис з нагрудної камери поліцейських) не приймає.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Враховуючи відсутність будь-яких належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування постанови серії АР №157515 від 20.12.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ч.1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 27.03.2017р. по справі № 554/130/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 08.06.2017 р.