Справа № 264/660/17
Суддя: Харитонова Г. Л.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/660/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Харитонової Г. Л. , при секретарі при секретарі Родіній Н.В.., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 БУПП в м. Маріуполі ДПП молодшого лейтенанта поліції Бугаєва Іллі Геннадійовича про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, -

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому вказав, що постановою АР №335470, складеною інспектором роти №1 БУПП в м. Маріуполі ДПП молодшим лейтенантом поліції Бугаєвим Іллєю Геннадійовичем від 14.01.2017 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вищевказаної постанови, він, начебто, 14.01.2017 року, керуючи автомобілем Мерседес, державний номер НОМЕР_2 на проспекті Металургів перед початком руху не подав сигнал світловими показниками повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 ПДР України. Вважав, що така постанова не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, оскільки він дійсно 14 січня 2017 року рухався на своєму авто по пр.. Металургів та був зупинений працівниками поліції. Під час зупинки інспектор Бугаєв І.Г. не надав йому ніяких доказів начебто допущеного правопорушення та не роз'яснив йому його права. При складанні протоколу були порушені його права, передбачені ст..ст. 245, 268 КуПАП. В порушення вимог ст.. 276 КУпАП , інспектор розглянув справу за місцем вчинення правопорушення. Оскаржувану постанову він фактично отримав 23.01.2017 року, однак у передлбьачений Законом десятиденний термін він не міг звернутися до суду, оскільки відбув у віждядження, в зв'язку з чим просив поновити йому строк звернення до суду та скасувати постанову АР № 335470 від 14.01.2017 року.

Позивач у судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, де позов не визнав та зазначив , що згідно п. 4 Наказу № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою, третьою, статті 122 КУпАП . Під час патрулювання Інспектором було виявлено правопорушення з боку позивача. Врахувавши ст. 222 КУпАП, ст. 278 КУпАП, що до його компетенції належить розгляд адміністративної справи за порушення правил дорожнього руху, з'ясувавши всі обставини, які підлягають з'ясуванню під час розгляду адміністративної справи (ст. 280 КУпАП), оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), додержуючись вимог ст. 258 КУпАП, наказу 1395 від 07.11.2015 року «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз'яснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст. 268, 287-289, 307-308 КУпАП , Бугаєв І.Г. виніс на місці постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП. За результатами розгляду адміністративної справи, керуючись положеннями статей 33, 284 КУПАП, до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови. Розглядаючи дану справу, співробітник патрульної поліції м. Маріуполя діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ст. 258 КУпАП Позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, запропоновано поставити підпис в графі про отримання копії документу, на що правопорушник взявши її до рук ознайомився та відмовився ставити підпис. У графі Постанови про ознайомлення з правами також відмовився ставити підпис. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте жодного доказу на обґрунтування своєї позиції до суду не надав. Просив у позові відмовити та розглянути справу за його відсутністю, додавши до відгуку електронний носій інформації.

Оскільки позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, та в судове засідання прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.4 ст. 122, ч.6 ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.01.2017 року поліцейським Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Бугаєвим І.Г. відносно ОСОБА_1 була винесена постанова серії АР335470 за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 425 грн. штрафу. Згідно зазначеної постанови, ОСОБА_1 14.01.2017 року, керуючи автомобілем Мерседес державний номер НОМЕР_1, біля будинку № 3 на проспекті Металургів в м. Маріуполі перед початком рухом не подав сигнал світловими показниками повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 А ПДР України. Заперечуючи проти постанови позивач зазначив, що правопорушення вказаного в постанові не скоював , постанова відносно нього винесена незаконно, з порушенням процедури , в зв'язку з чим звернувся до суду , просив поновити йому строк , пропущений ним з поважних причин та скасувати постанову серії АР № 335470 від 14.01.2017 року.

Відповідно до ст.. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Позивач звернувся до суду 13 лютого 2017 року, тобто з порушенням зазначеного строку. Разом з тим , судом встановлено, що 14 січня 2017 року оскаржувану постанову позивач не отримував. Згідно запису в постанові, вона була відправлена позивачу рекомендованим листом 16.01.2017 року, за заявою позивача він її отримав 23 січня 2017 року. 28 січня 2017 року позивач відбув у відрядження до м. Воловець. Після повернення до суду звернувся 13 лютого 2017 року( в понеділок). Таким чином, суд вважає поважною причину пропуску строку, оскільки позивач перебував за межами м. Маріуполь , не мав змоги звернутися до суду, та поновлює його, оскільки це має значення для захисту його законних прав прав та інтересів .

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Звертаючись до суду , позивач заперечував скоєння ним правопорушення та зазначав на відсутність доказів його скоєння.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач, заперечуючи проти позову, не надав суду переконливих доказів в обґрунтування свого заперечення, тобто не спростував твердження позивача, а зазначив,що позивач сам не надав доказів своєї невинуватості, що, відповідно до положень ст.. 71 КАС України не вимагається він позивача..

Позивач заперечує проти вказаних у постанові обставин скоєння правопорушення. Пояснення свідків, які б підтвердили факт порушення позивачем Правил Дорожнього руху України відсутні; відеозапис, наданий відповідачем , містить на собі запис розмови між позивачем та відповідачем при зупиненому транспортному засобі , при цьому позивачем не визнається скоєння ним правопорушення.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення, підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ст. 247 ч.1 КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано суду доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 41, 70, 71, 159, 162, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про адміністративне стягнення.

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 БУПП в м. Маріуполі ДПП молодшого лейтенанта поліції Бугаєва Іллі Геннадійовича про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України- задовольнити .

Постанову серії АР № 335470 від 14.01.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором роти № 1 БУПП в м. Маріуполі ДПП Бугаєвим І.Г. - скасувати.

Провадження по справі - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду України через Іллічівський районний суд м. Маріуполя з одночасним надсиланням її копії особою, що її подає, до суду апеляційної інстанції .

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Г. Л. Харитонова