Справа № 826/4469/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

19 травня 2017 року 08:50 справа №826/4469/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Агенція Еймбюланс"
доДержавної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція Еймбюланс" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Агенція Еймбюланс") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Подільському районі), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05 жовтня 2015 року № та №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2016 року відкрито провадження у справі №826/4469/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 18 липня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив; на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Подільському районі від 05 жовтня 2015 року № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, відповідно до абзацу другого пункту 123.1 статті 123, за порушення підпункту 138.1.1 пункту 138.1, 138.2 статті 138 Податкового кодексу України ТОВ "Агенція Еймбюланс" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 184 417,00 грн., в тому числі за основним платежем - 147 534,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 36 883,00 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Подільському районі від 05 жовтня 2015 року № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, відповідно до абзацу другого пункту 123.1 статті 123, за порушення пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України ТОВ "Агенція Еймбюланс" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 203 540,00 грн., в тому числі за основним платежем - 162 832,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 40 708,00 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта від 01 вересня 2015 року №3483/26-56-22-05-04/37973835 "Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Агенція Еймбюланс" () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "КОМПАНІЯ "ДІОНІС-ГРУП" (), ТОВ "АЙКОН-АМД" (), ТОВ "АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП" (), ТОВ "РИББУХМАРКЕТ" () за період з 01 червня 2012 року по 30 червня 2015 року" (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки встановлено наступні порушення: підпункту 138.1.1 пункту 138.1, 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток загалом на суму 147 534,00 грн., в тому числі за 2013 рік у сумі 18 704,00 грн., за 2014 рік у сумі 128 830,00 грн.; пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 162 832,00 грн., в тому числі за грудень 2013 року у сумі 19 688,00 грн., за січень 2014 року у сумі 36 540,00 грн., за лютий 2014 року у сумі 45 710,00 грн., за квітень 2014 року у сумі 13 460,00 грн., за травень 2014 року у сумі 23 534,00 грн., за вересень 2014 року у сумі 23 900,00 грн.

Вказані в акті перевірки порушення мотивовані неправомірним включенням позивачем до складу витрат вартості послуг по взаємовідносинам із ТОВ "КОМПАНІЯ "ДІОНІС-ГРУП", ТОВ "АЙКОН-АМД", ТОВ "АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП", ТОВ "РИББУХМАРКЕТ", та безпідставним включенням до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість по цим відносинам у зв'язку із не підтвердженням реальності вчинення господарських операцій, виходячи із того, що контрагенти не мають достатніх можливостей для виконання спірних операцій; відсутності їх за податковою адресою; договори та первинні документи підписані від імені контрагентів невідомими особами, оскільки директора підприємств-контрагентів значаться громадянами Російської Федерації, проте згідно довідок з державної прикордонної служби України вони не перетинали державний кордон України; ненадані первинні документи (звіти) для підтвердження товарності та реальності здійснення господарських операцій за перевіряємий період; наявні кримінальні провадження відносно службових осіб контрагентів постачальників; формування постачальниками сумнівного податкового кредиту по ланцюгу постачання тощо.

Позивач вважає протиправними податкові повідомлення-рішення, оскільки господарські операції підтверджені первинними документами та податковими накладними, а ТОВ "Агенція Еймбюланс" дотримано передбачені Податковим кодексом України умови для формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, та податкового кредиту; також позивач зазначає, що перевірка відповідачем була проведена незаконно, оскільки згідно Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" у 2015 та 2016 роках було заборонено проводити перевірки підприємств з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень без дозволу Кабінету Міністрів України.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову повністю підтримав висновки акту перевірки.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Згідно усталеної позиції Верховного Суду України при розгляді справ даної категорії судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій ТОВ "Агенція Еймбюланс" з його контрагентами - ТОВ "КОМПАНІЯ "ДІОНІС-ГРУП", ТОВ "АЙКОН-АМД", ТОВ "АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП", ТОВ "РИББУХМАРКЕТ"; мету придбання та обставини використання придбаних послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції.

На підставі наявних у справі доказів суд встановив, що між ТОВ "Агенція Еймбюланс" (замовник) та ТОВ "КОМПАНІЯ "ДІОНІС-ГРУП", в особі директора Абзалилова Даміра Галейовича (виконавець), укладено договір №04/08-14 від 04 серпня 2014 року, відповідно до умов якого виконавець зобов'язувався виконати роботи/надати послуги, передбачені даним договором, а ТОВ "Агенція Еймбюланс" (замовник) зобов'язувалося прийняти та оплатити виконані роботи/надані послуги, конкретний перелік яких було передбачено відповідними додатками до договору, а саме послуги по виробництву фотосюжетів для використання в мережі Інтернет для проведення рекламної активності клієнта замовника, передбачені відповідно додатком №1 від 04 серпня 2014 року, додатком №2 від 05 серпня 2014 року та додатком №3 від 09 серпня 2014 року.

На підставі вказаного договору між ТОВ "Агенція Еймбюланс" та ТОВ "КОМПАНІЯ "ДІОНІС-ГРУП" складено акти здачі-прийняття робіт (виконання послуг) №90314 від 03 вересня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 42 903,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 7 150,50 грн., №90523 від 05 вересня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 53 000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 8 833,33 грн., №90909 від 09 вересня 2014 року на загальну суму з податку на додану вартість 47 500,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 7 916,67 грн., у яких визначена номенклатура послуг - виробництво фотосюжетів для використання в мережі Інтернет для проведення рекламної активності клієнта замовника.

На вказані суми податку на додану вартість, яка загалом складає 23 900,50 грн., ТОВ "КОМПАНІЯ "ДІОНІС-ГРУП" виписані на адресу позивача податкові накладні.

Доказів здійснення позивачем розрахунків із ТОВ "КОМПАНІЯ "ДІОНІС-ГРУП" матеріали справи не містять.

Окрім того, між ТОВ "АЙКОН-АМД", як виконавцем, та ТОВ "Агенція Еймбюланс", як замовником, укладено договір про надання послуг №07/05-14 від 07 травня 2014 року, відповідно до умов якого ТОВ "АЙКОН-АМД" (виконавець) зобов'язувалося надати послуги, передбачені даним договором, а ТОВ "Агенція Еймбюланс" (замовник) зобов'язувалося прийняти та оплатити надані послуги, а саме послуги з розробки сайтів та веб-сторінок, що включають етапи: хостинг та технічна підтримка; розробка та робота з базами даних; розробка структури, схематичних макетів сторінок та макетів дизайнів сторінок сайту; технічна та контентна підтримка Інтернет сайтів. Згідно додатків до цього договору №1 та №2 від 07 травня 2014 року передбачалося надання послуг з розробки докладних схем-планів архітектури сторінок сайту та графічного макету головної сторінки сайту.

На підставі вказаного договору між ТОВ "Агенція Еймбюланс" та ТОВ "АЙКОН-АМД" складено акти здачі-прийняття робіт (виконання послуг) №52910 від 29 травня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 98 150,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 16 358,33 грн., №52907 від 29 травня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 43 056,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 7 176,00 грн., у яких визначена номенклатура послуг - розробка докладних схем-планів архітектури сторінок сайту та графічного макету головної сторінки сайту.

На вказані суми податку на додану вартість, яка загалом складає 23 534,33 грн., ТОВ "АЙКОН-АМД" виписані на адресу позивача податкові накладні.

В якості підтвердження оплати за послуги по вказаному договору позивачем до матеріалів справи залучено банківські виписки.

Також, між ТОВ "АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП", як виконавцем, та ТОВ "Агенція Еймбюланс", як замовником, укладено договір про виконання робіт/надання послуг №03/01-14 від 03 січня 2014 року, відповідно до умов якого ТОВ "АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП" (виконавець) зобов'язувалося виконати роботи, передбачені даним договором, а ТОВ "Агенція Еймбюланс" (замовник) зобов'язувалося прийняти та оплатити виконані роботи, а саме роботи передбачені у відповідних додатках до вказаного договору. Відповідно до додатку №1 від 03 січня 2014 року передбачалося надання послуг з підготовки та організації виробництва відео сюжету під умовною назвою "AXE ANARCHY"; додатку №2 від 03 січня 2014 року - зйомки та виробництва відео сюжету під умовною назвою "AXE ANARCHY"; додатку №3 від 06 січня 2014 року - розробки докладних схем-планів сторінок та графічного концепт-дизайну сайту; додатку №4 від 06 січня 2014 року - розробки докладних схем-планів сторінок та графічного концепт-дизайну сайту; додатку №5 від 06 січня 2014 року - розробки ідей та креативних концепцій для рекламних активностей для просування в мережі Інтернет; додатку №6 від 09 січня 2014 року - розробки макетів графічного дизайну сторінки сайту; додатку №7 від 17 січня 2014 року - розробки структури та макету дизайну головної сторінки сайту; додатку №8 від 24 січня 2014 року - підтримки та планування рекламних активностей в мережі Інтернет; додатку №9 від 28 січня 2014 року - розробки макетів графічного дизайну внутрішніх сторінок сайту; додатку №10 від 28 січня 2014 року - розробки макетів графічного дизайну внутрішніх сторінок сайту; додатку №11 від 12 березня 2014 року - розробки докладних схем-планів архітектури сторінок сайту та графічного макету головної сторінки сайту; додатку №12 від 12 березня 2014 року - розробки макетів графічного дизайну внутрішніх сторінок сайту; додатку №13 від 12 березня 2014 року - розробки докладних схем-планів архітектури сторінок сайту та графічного макету головної сторінки сайту.

На підставі вказаного договору між ТОВ "Агенція Еймбюланс" та ТОВ "АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП" складено акти здачі-прийняття робіт (виконання послуг) №11307 від 13 січня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 56 040,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 9 340,00 грн., №12104 від 21 січня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 59 400,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 9 900,00 грн., №12309 від 23 січня 2014 року на загальну суму з податку на додану вартість 58 368,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 9 728,00 грн., №12308 від 23 січня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 45 432,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 7 572,00 грн., №20311 від 03 лютого 2014 року на загальну суму податку на додану вартість 27 930,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 4 655,00 грн., №20711 від 07 лютого 2014 року на загальну суму з податку на додану вартість 49 779,40 грн., у тому числі податок на додану вартість 8 296,57 грн., №21707 від 17 лютого 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 26 812,80 грн., у тому числі податок на додану вартість 4 468,80 грн., №22505 від 25 лютого 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 50 694,34 грн., у тому числі податок на додану вартість 8 449,06 грн., №22830 від 28 лютого 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 59 871,96 грн., у тому числі податок на додану вартість 9 978,66 грн., №22829 від 28 лютого 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 59 171,74 грн., у тому числі податок на додану вартість - 9 861,96 грн., №41405 від 14 квітня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 17 766,66 грн., у тому числі податок на додану вартість - 2 961,11 грн., №41404 від 14 квітня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 37 795,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 6 299,17 грн., №41411 від 14 квітня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 25 197,50 грн., у тому числі податок на додану вартість - 4 199,58 грн., у яких визначена така ж номенклатура послуг, що й і у додатках до договору.

На вказані суми податку на додану вартість, яка загалом складає 95 709,91 грн., ТОВ "АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП" виписало на адресу позивача податкові накладні.

В якості підтвердження оплати за послуги по вказаному договору позивачем до матеріалів справи залучено банківські виписки.

Окрім того, між ТОВ "РИББУХМАРКЕТ", як виконавцем, та ТОВ "Агенція Еймбюланс", як замовником, укладено договір про виконання робіт/надання послуг №04/11-13 від 04 листопада 2013 року, відповідно до умов якого ТОВ "РИББУХМАРКЕТ" (виконавець) зобов'язувалося надати послуги, передбачені даним договором, а ТОВ "Агенція Еймбюланс" (Замовник) зобов'язувалося прийняти та оплатити надані послуги/роботи, а саме згідно додатків №1 від 15 листопада 2013 року та №2 від 03 грудня 2013 року передбачалося надання послуг з розміщення рекламних матеріалів з сюжетом ТМ Zelmer у Інтернет мережі.

На підставі вказаного договору між ТОВ "Агенція Еймбюланс" та ТОВ "РИББУХМАРКЕТ" складено акти здачі-прийняття робіт (виконання послуг) №121618 від 16 грудня 2013 року на загальну суму з податком на додану вартість 59 842,24 грн., у тому числі податок на додану вартість - 9 973,71 грн., №120215 від 02 грудня 2013 року на загальну суму з податком на додану вартість 58 287,89 грн., у тому числі податок на додану вартість - 9 714,65 грн., у яких визначена номенклатура послуг - послуги з розміщення рекламних матеріалів з сюжетом ТМ Zelmer у Інтернет мережі.

На вказані суми податку на додану вартість, яка загалом складає 19 688,36 грн., ТОВ "РИББУХМАРКЕТ" виписані на адресу позивача податкові накладні.

В якості підтвердження оплати за послуги по вказаному договору позивачем до матеріалів справи залучено банківські виписки.

Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних обставин) визначає витрати як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За правилами пунктів 138.4 та 138.5 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг; інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 138.6 статті 138 Податкового кодексу України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Наведені правові норми вказують, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Суд враховує наявність в матеріалах справи первинних документів по відносинам із постачальниками, однак звертає увагу, що формальна наявність у покупця первинних документів, необхідних для віднесення певних сум до складу витрат відповідного періоду не є безумовною підставою формування витрат, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій та придбання послуг з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку.

Досліджуючи питання пов'язаності придбаних позивачем робіт/послуг з його господарською діяльністю, суд зазначає про наступне.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язану з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямовану на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Позивач зазначив, спірні послуги, а саме: послуги по виробництву фотосюжетів для використання в мережі Інтернет для проведення рекламної активності клієнта замовника; розробка докладних схем-планів архітектури сторінок сайту та графічного макету головної сторінки сайту; послуги з підготовки та організації виробництва відео сюжету під умовною назвою "AXE ANARCHY"; зйомка та виробництво відео сюжету під умовною назвою "AXE ANARCHY"; розробки докладних схем-планів сторінок та графічного концепт-дизайну сайту; розробки ідей та креативних концепцій для рекламних активностей для просування в мережі Інтернет; розробки макетів графічного дизайну сторінки сайту; розробки структури та макету дизайну головної сторінки сайту; підтримки та планування рекламних активностей в мережі Інтернет; розробки макетів графічного дизайну внутрішніх сторінок сайту; розробки докладних схем-планів архітектури сторінок сайту та графічного макету головної сторінки сайту тощо придбавалися у ТОВ "КОМПАНІЯ "ДІОНІС-ГРУП", ТОВ "АЙКОН-АМД", ТОВ "АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП", ТОВ "РИББУХМАРКЕТ" з метою своєчасного виконання взятих на себе зобов'язань перед своїми клієнтами, з якими позивач має відповідні відносини.

При цьому, суд звертає увагу на те, що жодних доказів на підтвердження зазначеного та, відповідно, використання придбаних послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивач до суду не надав.

Так, наприклад в матеріалах справи відсутні договори, укладені між позивачем, як виконавцем, та його клієнтами, як замовниками таких послуг; будь-які інші докази на підтвердження мети придбання спірних послуг, а тому у суду відсутня можливість встановити з якою метою та на виконання яких саме замовлень клієнтів позивач залучив ТОВ "КОМПАНІЯ "ДІОНІС-ГРУП", ТОВ "АЙКОН-АМД", ТОВ "АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП", ТОВ "РИББУХМАРКЕТ", а також відсутні докази на підтвердження неможливості самостійного виконання позивачем зобов'язань перед замовниками таких послуг.

На підтвердження фактичного здійснення спірних операцій зі своїми контрагентами ТОВ "КОМПАНІЯ "ДІОНІС-ГРУП", ТОВ "АЙКОН-АМД", ТОВ "АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП", ТОВ "РИББУХМАРКЕТ" позивачем не надано до суду жодних результатів робіт/послуг, обумовлених положеннях вказаних договорів. У свою чергу додані до матеріалів справи копії титульних сторінок звітів контрагентів про надання послуг, до яких додані певні роздруківки з мережі Інтернет, не містять інформації про участь саме контрагентів у проведенні робіт/наданні послуг, часу їх проведення, обсягу робіт/послуг тощо, а тому такі матеріали, за відсутності інших доказів, самі по собі не можуть підтверджувати участь контрагентів у здійсненні спірних операцій. Натомість оцінка господарських операцій повинна даватись на підставі комплексного, всебічного аналізу фактичних обставин та матеріалів справи.

Більш того, суд звертає увагу, що під час перевірки позивач не посилався та не надавав відповідачу будь-яких звітів контрагентів про надання послуг, про що акцентовано увагу в акті перевірки.

Слід додати, що підписані за спірними операціями акти наданих послуг та податкові накладні містять загальне посилання на номенклатуру поставки, без конкретизації та деталізації послуг. Акти наданих послуг не розкривають змісту дій виконавців, не містять конкретизації обсягу наданих послуг/робіт тощо, а відтак такі документи не можуть враховуватися при формуванні відповідних податкових вигод.

Під час перевірки та розгляду справи у суді позивач не посилався та не надавав будь-яких інших документів на підтвердження здійснення спірних операцій за участю контрагентів.

В ході розгляду справи позивачем не надано доказів, а судом не встановлено наявності у контрагентів достатніх трудових ресурсів для здійснення спірних операцій, а саме фахівців у сфері реклами, фотографії, відеозйомки, програмування, інтернет-дизайну тощо, зокрема не надано штатного розгляду/штатного розпису, податкової звітності.

Крім того, під час розгляду позивачем не було надано будь-якого листування з приводу укладання договорів про надання послуг, доказів передачі позивачем контрагентам будь-якої документації, передача якої замовником виконавцю необхідна при наданні такого роду послуг.

В матеріалах справи відсутні платіжні доручення, квитанції, банківські виписки тощо, які б підтверджували факт оплати позивачем на користь ТОВ "КОМПАНІЯ "ДІОНІС-ГРУП" за передбачені укладеним між ними договором послуги та надали можливість прослідкувати рух коштів на рахунках позивача і зміни майнового стану платника податків у зв'язку з цим, що додатково свідчить про відсутність реального характеру спірних операцій.

Таким чином, висновки акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України в частині заниження податку на прибуток є обґрунтованими та не спростовуються матеріалами справи.

В частині висновків акта перевірки щодо неправомірного формування податкового кредиту з податку на додану вартість Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

З аналізу зазначених норм вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Як видно з акта перевірки, позивач відображав суми податку на додану вартість у складі податкового кредиту на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "КОМПАНІЯ "ДІОНІС-ГРУП", ТОВ "АЙКОН-АМД", ТОВ "АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП", ТОВ "РИББУХМАРКЕТ", у зв'язку з отриманням послуг.

Проте, наявність у позивача податкових накладних не є безумовною підставою для віднесення до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість по сумнівним господарським операціям.

Як зазначено вище при розгляді питання правомірності формування витрат, судом не встановлено факту використання в межах господарської діяльності позивача послуг/робіт, отриманих від ТОВ "КОМПАНІЯ "ДІОНІС-ГРУП", ТОВ "АЙКОН-АМД", ТОВ "АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП", ТОВ "РИББУХМАРКЕТ", що виключає можливість формування податкового кредиту з податку на додану вартість по вказаним операціям.

З огляду на зазначене, висновки акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України в частині заниження податку на додану вартість є обґрунтованими, а тому збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість є правомірним.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на наявність обмежень щодо проведення перевірок, встановлених пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", оскільки в даному випадку перевірка призначена та проведена на підставі постанови слідчого першого відділу слідчого управління фінансових розслідувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві лейтенанта податкової міліції Дмитренка С.О. про призначення позапланової документальної перевірки від 31 січня 2015 року, прийнятої згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, а відтак вищевказані положення Закону не забороняли відповідачу проводити таку перевірку.

Таким чином, позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень від 05 жовтня 2015 року № та № нормативно та документально не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Агенція Еймбюланс" задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція Еймбюланс" відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко