Справа № 813/6420/14
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року № 876/2256/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Інформаційно-обчислювальний центр» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року у справі за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Інформаційно-обчислювальний центр» до Сокальської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ДП «Львіввугілля» в особі ВП «Інформаційно-обчислювальний центр» звернулось до суду з позовом до Сокальської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області (правонаступником якої є Червоноградська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області), яким просило визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 19.06.2014 року № НОМЕР_1.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що ВП «Інформаційно-обчислювальний центр» ДП «Львіввугілля» 16.08.2013 року подав розрахунок податкових зобов'язань із сплати консолідованого податку на прибуток за І півріччя 2013 року, в якому задекларував до сплати зобов'язання в сумі 44989,52 грн. з граничним терміном сплати до 19.08.2013 року, однак частину вказаної суми 11249,00 грн. в граничні терміни не сплатив, а погасив лише 19.11.2013 року, з порушенням встановлених термінів сплати на 92 дні. Суд зазначив, що розрахунки підписані саме керівником ВП «Інформаційно-обчислювальний центр» і узгоджена сума із простроченням термін сплачувалась також цим відокремленим підрозділом, чим спростовуються доводи позивача про те, що відповідальність за своєчасне та повне внесення сум податку на прибуток до бюджету несе платник податку, у складі якого знаходиться такий підрозділ. Тому, враховуючи, що узгоджене податкове зобов'язання по податку на прибуток підприємств, нараховане згідно розрахунку від 06.08.2013 року, своєчасно не сплачене, а погашене із затримкою на 92 календарних днів, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно застосував штрафні санкції за вказане порушення в розмірі 2249,80 грн.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки суд неповно з'ясував обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також суд порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ВП «Інформаційно-обчислювальний центр» є відокремленим підрозділом ДП «Львіввугілля», а тому відповідальність за своєчасне та повне внесення сум податку на прибуток до бюджету за місцезнаходженням відокремлених підрозділів несе платник податку, у складі якого знаходиться такий підрозділ, тобто ДП «Львіввугілля». Так, апелянт вказує, що ВП «Інформаційно-обчислювальний центр» діє відповідно до затвердженого Положення, яким, зокрема, визначено, що ВП «Інформаційно-обчислювальний центр» не є юридичною особою і його фінансові та кредитно-розрахункові операції здійснюються ДП «Львіввугілля». Також Положенням передбачено, що підрозділ самостійно нараховує та сплачує всі податки та інші обов'язкові платежі до бюджету і фондів відповідно до чинного законодавства, за винятком податку на прибуток, податку на додану вартість, екологічного податку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, 11.06.2014 року працівники Сокальської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області провели камеральну перевірку ДП «Львіввугілля» з питань своєчасності сплати до бюджету ВП «Інформаційно-обчислювальний центр» ДП «Львіввугілля» узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток за І півріччя 2013 року, за результатами якої складено акт № 317/150/33087481.

В акті перевірки зазначено, що ДП «Львіввугілля» в порушення п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України несвоєчасно сплачено 11249,00 грн. узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, за І півріччя 2013 року по ВП «Інформаційно-обчислювальний центр» ДП «Львіввугілля».

На підставі даного акту Сокальська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Львівській області прийняла податкове повідомлення-рішення від 19.06.2014 року № НОМЕР_1 про зобов'язання ВП «Інформаційно-обчислювальний центр» ДП «Львіввугілля» сплатити штраф за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, в сумі 2249,80 грн.

Колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з таких підстав.

Відповідно до пп. 133.1.1 п. 133.1 ст. 133 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) платниками податку на прибуток є суб'єкти господарювання юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами.

Водночас пп. 133.1.5 п. 133.1 ст. 133 цього Кодексу передбачено, що платниками податку на прибуток є також відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пп. 133.1.1 п. 133.1 ст. 133 Податкового кодексу, визначені відповідно до розділу I цього Кодексу, за винятком представництв.

Таким чином, відповідно до змісту наведених норм відокремлені підрозділи платників можуть бути самостійними платниками податку на прибуток, проте такий статус вони мають право отримати лише у випадку, якщо розташовані на території іншої територіальної громади, ніж головне підприємство.

Відповідно до норм п. 152.4 ст. 152 Податкового кодексу України платник податку, який має у своєму складі відокремлені підрозділи, розташовані на території іншої, ніж такий платник податку, територіальної громади може прийняти рішення щодо сплати консолідованого податку та сплачувати податок за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, а також за своїм місцезнаходженням, визначений згідно з нормами цього розділу та зменшений на суму податку, сплаченого за місцезнаходженням відокремлених підрозділів. Відповідальність за своєчасне та повне внесення сум податку до бюджету за місцезнаходженням відокремлених підрозділів несе платник податку, у складі якого знаходяться такі відокремлені підрозділи.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 цього Кодексу податкова декларація, розрахунок (далі податкова декларація) це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу визначено, що податкове зобов'язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п. 31.1 ст. 31 цього Кодексу строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 57.1 ст. 57 цього Кодексу передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. п. 4.1, 4.3, 11.4 «Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України», затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України 18.07.2005 року № 276, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.08.2005 року за № 843/11123 (яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин та у відповідній редакції), нарахуванню в особових рахунках платників підлягають: податкові зобов'язання, штрафні санкції та пеня, самостійно визначені платником; податкові зобов'язання, штрафні санкції та пеня, нараховані органом державної податкової служби та узгоджені платником відповідно до чинного законодавства.

Нарахування платежів до бюджету в особових рахунках платників податків здійснюються відповідно до порядків адміністрування відповідних податків, розроблених на підставі чинного законодавства. Нарахування узгоджених податкових зобов'язань у картках особових рахунків платників здійснюється датою граничного терміну сплати зазначених зобов'язань.

Під погашенням податкового боргу за певним видом платежу слід розуміти зменшення абсолютного значення від'ємного сальдо розрахунків платника з бюджетом та пені, підтверджене відповідним документом.

Як встановив суд, ВП «Інформаційно-обчислювальний центр» ДП «Львіввугілля» подав розрахунок податкових зобов'язань із сплати консолідованого податку на прибуток за І півріччя 2013 року від 16.08.2013 року № 90478701, яким визначив до сплати зобов'язання в розмірі 44989,52 грн. із граничним терміном сплати до 19.08.2013 року. Однак частину вказаної суми в розмірі 11249,00 грн. в граничні терміни не сплатив, а погасив лише 19.11.2013 року, з порушенням встановлених Податковим кодексом України термінів сплати узгодженого грошового зобов'язання на 92 дні.

А відповідно до ст. 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема, при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Тому, враховуючи, що узгоджене грошове зобов'язання з податку на прибуток підприємств, нараховане ВП «Інформаційно-обчислювальний центр» ДП «Львіввугілля» згідно з розрахунком від 16.08.2013 року, було сплачене із затримкою на 92 календарних днів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач оскаржуваним податковим повідомленням-рішення правомірно застосував штрафні санкції у розмірі 2249,80 грн.

Доводи позивача про те, що «Інформаційно-обчислювальний центр» є відокремленим підрозділом ДП «Львіввугілля», а тому відповідальність за своєчасне та повне внесення сум податку на прибуток до бюджету несе головне підприємство, колегія суддів вважає безпідставними і не бере до уваги, оскільки, як встановив суд, на час виникнення спірних правовідносин ДП «Львіввугілля» перебувало на обліку у Спеціалізованій державній податковій з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, а ВП «Інформаційно-обчислювальний центр» в Сокальській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області, тобто відокремлений підрозділ розташований на території іншої ніж головне підприємство територіальної громади, в звязку з чим в силу норм пп. пп. 133.1.1, 133.1.5 п. 133.1 ст. 133 та п. 152.4 ст. 152 Податкового кодексу України окремо сплачує податок на прибуток за місцем обліку.

Також, на думку колегії суддів, обрання юридичною особою ДП «Львіввугілля» консолідованого порядку сплати податку на прибуток з врахуванням наведених вище норм законодавства не позбавляє його відокремлені підрозділи статусу платників податку на прибуток.

Тому, оскільки зазначений вище податковий розрахунок податку на прибуток був поданий ВП «Інформаційно-обчислювальний центр» і дане грошове зобов'язання сплачувалось саме цим відокремленим підрозділом, штрафні санкції правомірно були застосовані до нього.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Інформаційно-обчислювальний центр» залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року у справі № 813/6420/14 за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Інформаційно-обчислювальний центр» до Сокальської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Ухвала складена в повному обсязі 06.06.2017 року