Справа № 462/1300/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року № 876/6098/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Довгополова О.М.,
суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,
з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,
представника позивача Лобер І.В.,
представника відповідача Борисова В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 04 квітня 2017 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким просив: визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невключення до довідок і грошового атестата даних про отримані ним доходи, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановами Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 та від 08.10.2012 року № 956, одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення (доходу); визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документів, які не передбачали в складі його грошового забезпечення даних про отримані ним зазначені вище доходи, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо призначення йому пенсії без урахування даних про отримані ним зазначені вище доходи, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відмови у проведенні перерахунку його пенсії за вислугу років; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної йому пенсії за вислугу років з урахуванням при її обчисленні даних про отримані ним зазначені доходи, без обмеження граничного розміру пенсії за минулий час, починаючи з 01.02.2014 року із подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після перерахунку.
Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 04 квітня 2017 року позовну заяву в частині вимог про визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано неподаною та повернути позивачу.
Ухвала мотивована тим, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Також суд роз`яснив позивачу, що для вирішення даного спору йому потрібно звернутись до Окружного адміністративного суду Львівської області.
Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає її незаконною та необґрунтованою, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що заявлені ним позовні вимоги неможливо розглядати в різних провадженнях, оскільки ці вимоги нерозривно пов`язані між собою. Зокрема, на думку позивача, без визнання протиправними оскаржуваних дій Військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 неможливо зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити (перерахувати) йому пенсію з урахуванням спірних доходів. Також позивач зазначає, що аналогічні спори розглядались Верховним Судом України, де в першій інстанції справи розглядали саме місцеві загальні суди як адміністративні. Тому позивач вважає, що при вирішенні питання предметної підсудності даної справи суд першої інстанції повинен був керуватись п. 4 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат. Крім того, порядок вирішення питання підсудності кількох пов`язаних між собою позовних вимог регулюється ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України, яка фактично забороняє судам роз`єднувати вимоги за ознаками предметної підсудності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача і представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається із змісту позовних вимог ОСОБА_1 та їх обґрунтування, спір між сторонами у справі виник у зв`язку з неправильним, на думку позивача, оформленням Військовою частиною НОМЕР_1 і Львівським обласним військовим комісаріатом документів про його грошове забезпечення для призначення пенсії та відповідно протиправність обчислення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області розміру його пенсії без врахування всіх доходів, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Таким чином, всі позовні вимоги стосуються оскарження дій відповідачів як суб`єктів владних повноважень щодо призначення, обчислення та перерахунку пенсії ОСОБА_1 і нерозривно пов`язані між собою.
А відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, підсудні місцевим загальним судам як адміністративним.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з твердженнями позивача про те, що всі заявлені ним позовні вимоги предметно підсудні місцевому загальному суду як адміністративному.
Водночас колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, безпідставно керувався п. 1 ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, яким встановлено, що адміністративні справи, однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, підсудні окружним адміністративним судам, виходячи з наступного.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, зміст якого наведено вище, чітко встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення та перерахунку пенсій і дана норма не передбачає будь-яких винятків, зокрема, з врахуванням суб`єктного складу сторін у справі (статусу відповідачів).
Також колегія суддів зазначає, що безпосередньо у п. 1 ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, яким керувався суд першої інстанції, міститься застереження щодо підсудності справ окружним адміністративним судам на підставі цієї норми, а саме передбачено винятки щодо справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.
Таким чином, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про непідсудність заявлених ОСОБА_1 позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 місцевому загальному суду як адміністративному, є помилковим і необґрунтованим.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального справа, тому її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 04 квітня 2017 року про повернення позовної заяви у справі № 462/1300/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 08.06.2017 року