Справа № 817/713/16
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"31" травня 2017 р. Справа № 817/713/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_3, Міністерства внутрішніх справ України на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "09" серпня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання неправомірною відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги на підставі п.2 постанова Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 та зобов'язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у відповідності з п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707.

Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Рівненській області повторно направити до Міністерства внутрішніх справи України висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707.

Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707 та з урахуванням встановлених судом обставин.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, Міністерство внутрішніх справ України, подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що відсоток втрати працездатності позивачеві первинно було встановлено у 2000 році, вдруге - у 2015 році, тобто після первинного огляду МСЕК пройшло понад 2 роки, а тому позивач не має права відповідно до норм діючого законодавства на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію" в редакції від 12.03.2015 року.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням в частині застосування до правовідносин матеріального права, а саме, постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707, позивач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі зазначив, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності з п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_3 та Міністерства внутрішніх справ України підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ з 14.11.1980 р. по 19.12.2002 р.19.12.2002 року відповідно до наказу № 146о/с звільнений з органів внутрішніх справ України в запас Збройних Сил за п.64 "в" (через обмежений стан здоров'я).

В період служби в органах внутрішніх справ, з 18.05.1986 року по 12.06.1986 року виконував службові обов'язки по ліквідації наслідків аварії у 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС (а.с.8,9).

Експертним висновком Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру №16061 від 20.05.2014 року встановлено, що захворювання ОСОБА_3 пов'язане з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.10).

28.05.2015 року Рівненською обласною МСЕК позивачу видано довідку № 001182, якою визначено відсоток втрати професійної працездатності у розмірі 75% (а.с.14) та встановлено ІІ групу інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.13).

У зв"язку з визначенням іншого відсотку втрати професійної працездатності та настанням інвалідності 2-ї групи, інвалідністю позивач звернувся до УМВС України в Рівненській області з заявою про проведення йому виплати одноразової грошової допомоги (а.с.51).

В свою чергу, УМВС України в Рівненській області направило до МВС України висновок про призначення ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги на підставі п.2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 в сумі 201075 грн. (а.с.18).

06.11.2015 року МВС України відмовлено у затвердженні даного висновку та на підставі п.4 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 матеріали повернуто без права на виплату одноразової грошової допомоги матеріали ОСОБА_3 (а.с.17).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, що позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги у зв"язку з отриманням 2-ї групи інвалідності, але її виплата повинна бути проведена відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707, тобто задовольнив позов частково.

Колегія суддів не погоджується з такими висновком з огляду на наступне.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про міліцію" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року №565-XII (далі - Закон №565) (в редакції Закону від 13.02.2015 р. N 208-VIII, чинній на час встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Закон № 208-VIII набрав чинності 12.03.2015 року, а Закон № 565-XII втратив чинність 07.11.2015 року. Таким чином, ст. 23 Закону України "Про міліцію" діяла у період з 12.03.2015 по 07.11.2015 року.

У відповідності до ч. 2 Прикінцевих положень Закону № 208-VIII, Кабінету Міністрів України, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади у тримісячний строк після набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Отже, до 12.06.2015 Кабінет Міністрів України мав привести у відповідність новій редакції ст. 23 Закону № 565-XII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, однак, це було зроблено лише із прийняттям від 21.10.2015 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 (далі - Порядок № 850), який набрав чинності 10.11.2015.

При цьому, пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" (далі - Постанова № 850) установлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. № 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. № 707 (далі - Порядок № 707).

Згідно матеріалів справи, право на отримання одноразової грошової допомоги позивач отримав з дати, зазначеної у довідці до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, тобто з 28.05. 2015 року.

Таким чином, на момент отримання права на одноразову грошову допомогу, діяла нова норма Закону № 565-XII у редакції Закону № 208-VIII, за якою позивач отримав право на виплату, залежно від ступеня втрати працездатності, одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. При цьому, у цей час, Порядок № 850 ще не було прийнято, однак діяв Порядок № 707, який не враховував зміни, внесені Законом № 208-VIII.

У зв'язку із цим, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку щодо можливості застосування при призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги до надбання чинності Порядком № 850 (до 10.11.2015) за правилами Порядку № 707 в частині, що стосується механізму такого призначення та виплати. Однак, застосування Порядку № 707 після внесення 12.03.2015 до ч. 6 ст. 23 Закону № 565-XII змін, в частині, що стосується, зокрема, розміру одноразової грошової допомоги, є протиправним, оскільки з дня набрання чинності Законом № 208-VIII, Порядок № 707 у цій частині, суперечив його нормам та в силу того, що закон має вищу юридичну силу.

Варто зазначити, що механізм прийняття рішення про призначення грошової допомоги, передбачений Порядком № 707 та Порядком № 850 за характером процедури в цілому тотожний.

Так, відповідно до п. 7 Порядку № 707 орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.

Пунктами 8, 9 Порядку № 850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, за Порядком № 707 та Порядком № 850 відповідний центральний орган виконавчої влади (у даному випадку відповідач) у визначений строк після надходження відповідних документів з органу, в якому особа (у даному випадку позивач) проходила службу за наявності на це підстав приймає рішення про призначення грошової допомоги виплати, яке надсилає органу, в якому особа проходила службу для здійснення такої виплати.

Окрім того, станом на момент прийняття Міністерством внутрішніх справ України рішення про повернення матеріалів позивача без права на виплату одноразової допомоги (06.11.2015 р.), відповідач керувався Порядком № 850, який вже набув чинності та, зокрема, передбачав, що Порядок № 707 не може бути застосовано до позивача (так як право на отримання допомоги за у останнього виникло після прийняття Закону № 208-VIII).

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про те, що те, щ до спірних правовідносин повинен бути застосований Порядок № 707 в частині прийняття рішення про призначення позивачу виплати одноразової допомоги.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до ст. 23 Закону України "Про міліцію в редакції Закону України від 13 лютого 2015 р. N 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" (№ 565-XII) щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" .

Доводи апеляційної скарги Міністерства внутрішніх справ України про те, що після первинного огляду позивача МСЕК пройшло понад 2 роки, а тому позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги не спростовують висновків суду першої інстанції в частині наявності у позивача права на отримання допомоги, оскільки ст. 23 Закону України "Про міліцію" не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги. Пункт 4 Порядку №850, на який посилається Міністерство внутрішніх справ України не може бути застосовано до спірних правовідносин, оскільки оскільки вказаний порядок набув чинності 10.11.2015 року.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанцій, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги .

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є - здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Таким чином, зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

З огляду на вищенаведене, колегія суду приходить до висновку, що відповідно до ст.202 КАС України постанову суду першої інстанції слід скасувати, оскільки порушення норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи. та прийняти нову про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Міністерства внутрішніх справ України задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "09" серпня 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 відповідно до п.4 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути питання щодо призначення ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію в редакції Закону України від 13 лютого 2015 р. N 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" .

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Міністерство внутрішніх справ України вул. Богомольця, 10,м.Київ,01024

4- Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області вул.М.Хвильового , 2,м.Рівне,33028

- ,