Справа № 211/2159/17
Суддя: Ніколенко Д. М.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/2159/17
Провадження № 2-а/211/136/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 червня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Ніколенко Д.М.,

секретар: Гулько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення.

В обґрунтування зазначив, що 09 травня 2017 року інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 796861 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту постанови, 09 травня 2017 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «TOYOTA Camry» не мав при собі посвідчення водія категорії «В» чим порушив п. 2.1. «А» правил дорожнього руху України. Вважає, що вказана постанова є незаконною, протиправною не обґрунтованою, не мотивованою та такою, що підлягає скасування, оскільки при винесенні постанови інспектором патрульної поліції ОСОБА_2Ю, допущено ряд порушень. Так відповідач не ознайомила його з правами та обовязками відповідно до Конституції України та не розяснила зміст ст.. 268 КУпАП, чим порушено вимоги ст.ст. 256, 279 КУпАП, ч. 4 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1408/27853 від 10.11.2015 р. та пункту 3.2. Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 у справі за конституційним зверненням щодо тлумачення статті 59 Конституції України. Інспектор Кулакова О.Ю. відкрито проігнорувала надане йому право заявляти клопотання та користуватися юридичною допомогою. Крім того, під час розгляду справи не було наведено ніяких доказів, передбачених ст. 251 КУпАП щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.1. «А» Правил дорожнього руху: пояснення особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, висновком експерта показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконаннями правил, що стосуються безпеки дорожнього руху, тощо. У оскаржуваній постанові «за результатами розгляду справи» інспектор власноруч зазначає, що особа, щодо якої розглядається справа встановлена посвідченням водія серії ВАЕ № 907802, яке видано 05.07.2012 р. Криворізьким ВРЕР ДАІ. Таким чином встановлено наявність документу (посвідчення водія), яке йому, позивачу, інкримінується як відсутнє, що в свою чергу вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 126 ч.1 КУпАП. На його прохання засвідчити при ньому посвідчення водія підписами 2-х свідків інспектор не відреагувала, а навпаки, швидко винесла постанову,в якій власноруч же підтвердила його наявність. Тому він вважає, що вказаними діями інспектора порушено право особи щодо збору доказів невинуватості. При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем порушено ст. 280 КУпАП та не зазначено всі обовязкові елементи складу адміністративного правопорушення. Інспектор незаконно розглянула справу на місці зупинки транспортного засобу, оскільки відповідно до ст. 276 КУпАП справа повинна була розглядатися за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, однак інспектор розглянула справу на місці зупинки транспортного засобу. Розгляд справи на дорозі унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП. Після висловлювання звинувачень інспектор Кулакова О.Ю. пішла до свого патрульного автомобілю та винесла постанову щодо нього, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені усні клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у справі, що є порушенням вимог ст..ст. 278,279 КУпАП.

Просить суд визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Дніпропетровської області лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на місці зупинки транспортного засобу 09.05.2017 р. за адресою: вул. Купріна м. Кривого Рогу; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 796861 від 09.05.2017 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч.1 КУпАП відносно нього.

У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача надав до суду письмові пояснення, в обґрунтування яких зазначено, що надання відповідачем диску із запереченнями є порушенням п. 4 Наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 14/1 від 24.11.2015 р. «Про порядок зберігання, використання відеозапису з відео реєстраторів патрульних», яким встановлено, що відео, що знаходиться на сервері чи відео реєстраторі є службовою інформацією та може надаватися третім особам виключно на підставі ухвали суду, запиту слідчого, інших випадках, передбачених діючим законодавством України за погодженням з начальником Управління патрульної поліції у відповідному місті або його заступником. Однак як вбачається з матеріалів справи, такого погодження немає, тому відповідач самовільно перевищила свої повноваження та вчинила умисні дії щодо розголошення службової інформації. У наданому відповідачем суду DVD диску не має жодних відомостей щодо ідентифікації відеозапису, з якого відео реєстратора патрульного поліцейського воно зафіксоване, не має ідентифікаційних ознак його номера, назви, виробника тощо самого відео реєстратора, кому був вданий відповідного дня та яким нібито було зафіксоване правопорушення. Крім того, відповідач не зазначає причину зупинки транспортного засобу, яким керував позивач.

Відповідач інспектор 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, до суду надійшли заперечення проти позову та DVD диск. В обгрунтування заперечень зазначено, що нею роз'яснено права позивачу, ніяких клопотань ним не заявлялося. Згідно відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, через певний проміжок часу після зупинки транспортного засобу позивача та його телефонних дзвінків, водій транспортного засобу "Дастер" білого кольору передала позивачу щось візуально схоже на посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, яке через короткий проміжок часу позивач надав поліцейським для перевірки. Вважає свої дії правомірними, постанову такою, що не підлягає скасуванню, тому просить відмовити в задоволенні позову, долучити диску та розглянути справу у її відсутність.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно ч.1 ст.171-2 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом п'яти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках з урахуванням особливостей розгляду справи суд ухвалою може продовжити розгляд справи, але не більш як на п'ять днів.

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе ухвалити рішення у справі за відсутності відповідача, який був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, заперечень проти вимог позивача не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з такого.

Як встановлено судом, 09 травня 2017 року інспектором 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 було винесено постанову АР № 796861 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Відповідно до змісту постанови водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «TOYOTA Camry» державний номерний знак НОМЕР_1, який не мав при собі посвідчення водія категорії «В» чим порушив п. 2.1.а ПДР України.

Відповідно до статті 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З постанови серії АР № 796861 від 09.05.2017 року не вбачається, що позивачу були роз'яснені його права за ст. 268 КпАП України та ст. 63 Конституції України, що є порушенням процесуальних прав позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно ст. 62 Конституції Українивина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Вищевказаний учасник повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суду надіслані письмові заперечення відповідача та DVD диск правопорушення.

Згідно п. 1.3 Розділу І «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100 Наказом №100, передбачено, що використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції. Нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами (п. 3.3. Розділу ІІІ Інструкції).

При цьому зазначається, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно» (п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 2.3, 2.8 Розділу ІІ Інструкції, кожному відеореєстратору присвоюється ідентифікаційний номер та при виході на зміну працівник патрульної поліції оглядає його на справність і розписується про це у відповідному журналі, а при закінченні зміни здає прилад у найкоротший строк.

Згідно з п. 3.7 Розділу ІІІ Інструкції, патрульному заборонено самостійно показувати інформацію третім особам, змінювати, редагувати, видаляти, копіювати тощо (п).

Відповідно до п. 4.1, 4.2 Розділу IV Інструкції, після здачі технічного приладу уповноважена особа структурного підрозділу інформаційних технологій та звязку управління патрульної поліції зберігає відеозапис на сервері .

У наданому інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 суду DVD диску не має жодних відомостей щодо ідентифікації відеозапису, з якого відео реєстратора патрульного поліцейського воно зафіксоване, не має ідентифікаційних ознак його номера, назви, виробника тощо самого відео реєстратора, кому був вданий відповідного дня та яким нібито було зафіксоване правопорушення.

Тому вказаний DVD-диск не може розглядатися судом як належним та допустимий доказ в розумінні ст. 70 КАС України.

Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення, судом встановлено наявність порушень процесуальних прав позивача як особи, відносно якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, тому позовні вимоги щодо визнання неправомірними дій інспектора патрульної поліції та скасування постанови підлягають задоволенню.

Разом з тим, вимоги позивача щодо закриття провадження в адміністративній справі задоволенню не підлягають.

Так, при розгляді справ щодо оскарження постанов, винесених субєктом владних повноважень, суд лише перевіряє вказані постанови на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України, а саме чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто, адміністративним судом лише переглядається правомірність винесено рішення, при цьому суд не наділений повноваженнями приймати конкретне рішення замість субєкта владних повноважень.

З приводу посилань позивача на Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2015, суд зазначає, що доводи позивача про те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, є безпідставними та неаргументованими, оскільки вони ґрунтуються виключно на суб'єктивному тлумаченні рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року та суперечать положенням ст.ст.213, 222, 258, 276 КУпАП, які містять прямий імперативний припис щодо права уповноваженої посадової особи органу поліції безпосередньо на місці вчинення правопорушення виносити постанову в порядку скороченого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 17, ст. 160-163, 171-2 КАС України, суд-

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Дніпропетровської області лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 09.05.2017 р. за адресою: вул. Купріна м. Кривого Рогу.

Постанову серії АР № 796861 від 09 травня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень 00 копійок за ст. 126 ч. 1 КУпАП - скасувати.

В іншій частині в позові відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення, копія апеляційної скарги надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_3