Справа № 2-а-12188/08/2170
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2012-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2012 р.Справа № 2-а-12188/08/2170

Категорія:10.1Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Димерлія О.О. та Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ТОВ "Ампір" на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 січня 2011 року по справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона до ТОВ "Ампір", третя особа Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про стягнення несплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2008 року Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про стягнення несплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що діючим законодавством на УПФУ покладений обовязок по здійсненню контролю за надходженням страхових внесків та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян. В ході проведеної перевірки перерахування збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій при відчуженні нових легкових автомобілів за період з 01.01.07 р. по 31.03.08 р. були виявлені порушення вимог Закону України "Про збір на загальнообовязкове пенсійне страхування" та Постанови КМУ № 1740 від 03.11.98 р. "Про затвердження Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" (надалі - Порядок № 1740). Позивач зазначав також те, що перевіркою виявлений факт недоплати ОСОБА_1 при реєстрації нового легкового автомобіля збору на обовязкове державне пенсійне страхування в сумі 3400 грн. Обґрунтовуючи наявність у ОСОБА_1 обовязку по сплаті збору на обовязкове державне пенсійне страхування при придбанні легкового автомобіля, позивач посилається на положення Порядку № 1740.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2010 року замінено первинного відповідача ОСОБА_1 належним ТОВ «Ампір»в адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона до ОСОБА_1 про стягнення несплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 24 січня 2011 року позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ампір" на користь управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона 3400 (три тисячі чотириста) грн. несплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ТОВ "Ампір" в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права , що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень та до канцелярії Одеського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про розгляд справи за їх відсутності, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що комісією у складі представників органів Пенсійного фонду України в Херсонській області було проведено позапланову перевірку щодо перерахування збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій при відчужені нових легкових автомобілів за період з 01.01.07 р. по 31.03.08 р., результати якої відображені в акті № 20 від 09.06.2008 р.

З акту № 20 вбачається, що за результатами перевірки реєстраційних справ нових легкових автомобілів, реєстрів МВ РЕР м. Херсона УДАІ по реєстрації транспортних засобів та виписок Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області щодо фактичного надходження коштів від операцій по відчуженню легкових автомобілів за вказаний період, по 300 справам виявлені розбіжності між сумами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій при відчужені нових легкових автомобілів, зазначеними у квитанціях платників, які знаходяться у реєстраційних справах МВ РЕР м. Херсона УДАІ, та фактичними сумами цього збору, що надійшли на рахунок УПФУ. Дані по виявленим розбіжностям наведені у додатку № 2 до акту перевірки.

Обставини сплати ОСОБА_1 вказаного збору відображені у додатку № 2 наступним чином: дата перерахування коштів - 19.06.07 р.; підлягало сплаті та наявна квитанція на дану суму - 3625,40 грн.; ПІБ покупця - ОСОБА_1; назва банківської установи - ХФ АКБ "Правекс-банк"; фактична дата надходження коштів - 19.06.07 р.; фактично надійшло збору - 225,40 грн.; розбіжність між сумою, що підлягала сплаті, та сумою, яка фактично надійшла - 3400 грн.

Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування статтею 14 Закону України "Про систему оподаткування" віднесено до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів).

Статтею 4 цього ж Закону встановлено, що платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про систему оподаткування" визначено, що сплата податків і зборів (обов'язкових платежів) провадиться у порядку, встановленому цим Законом та іншими законами України.

Пунктом 7 статті 1 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР, якою визначено виключний перелік осіб - платників збору на обовязкове державне пенсійне страхування, передбачено, що платниками збору є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Юридичний термін "відчуження" означає передачу майна у власність іншій особі; один із способів здійснення власником повноважень розпорядження.

Таким чином, Закон № 400/97-ВР обовязок по сплаті збору на обовязкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів покладає саме на продавця автомобіля.

Водночас пунктом 12 Положення № 1740 передбачено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, тобто покупці.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи наявну суперечність між законом та підзаконним актом щодо визначення платника збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів, у відповідності до ч.4 ст.9 КАС України при вирішені даного спору слід керуватися положеннями Закону № 400/97-ВР, відповідно до якого відповідальною особою за недоплату збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції по реалізації ОСОБА_1 легкового автомобіля є продавець цього автомобіля, тобто ТОВ «Ампір».

Розмір вказаного збору визначено статтею 4 Закону № 400/97-ВР - 3 відсотки від об'єкта оподаткування, визначеного пунктом 6 статті 2 цього Закону.

Згідно п.6 ст.2 Закону № 400/97-ВР об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 7 статті 1 цього Закону, є вартість легкового автомобіля.

Як вже зазначено вище, розмір збору на обовязкове державне пенсійне страхування, який повинен був бути сплачений з операції по реалізації ТОВ «Ампір»ОСОБА_1 вищевказаного легкового автомобіля, складає 3625,40 грн.

Відповідно до акту перевірки № 20 в матеріалах реєстраційної справи на придбаний ОСОБА_1 у ТОВ «Ампір»автомобіль "Peugeot" знаходиться квитанція про сплату вищевказаного збору на суму 3625,40 грн., проте зазначена в цій квитанції сума не відповідає сумі, яка фактично надійшла до УПФУ.

З матеріалів справи слідує, що через банк від імені ОСОБА_1 була проведена оплата збору до Пенсійного фонду в сумі 225,40 грн.

Докази того, що така невідповідність виникла внаслідок невиконання банком свого обовязку по повному перерахуванню вказаного збору до Пенсійного фонду - відсутні.

Виходячи з того, що докази виконання відповідачем свого обовязку по сплаті збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операції по реалізації ОСОБА_1 легкового автомобіля в сумі 3625,40 грн. відсутні, а також враховуючи той факт, що цей збір фактично був сплачений частково в сумі 225,40 грн., то суму недоплати цього збору становить суму 3400 грн.

Що стосується оскарження апелянтом ухвали суду про заміну неналежного відповідача на належного, судова колегія вважає зазначити наступне.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 14.07.2010 року № 1071/11/13-10 належним відповідачем у справах за позовами управлінь Пенсійного фонду України про стягнення збору на обовязкове державне пенсійне страхування при відчуженні автомобілів є продавець легкових автомобілів.

Згідно ст. 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулась не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Дослідивши матеріали справи , судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції правомірно, у відповідності до вимог ст.52 КАС України, вирішив питання про заміну первісного відповідача ОСОБА_1 на належного Товариства з обмеженою відповідальністю «Ампір», оскільки право на згоду щодо заміни неналежного відповідача на належного надано по закону лише позивачеві, який під час розгляду справи погодився на таку заміну та не заявляв з цього приводу будь-яких заперечень.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ТОВ "Ампір" залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 січня 2011 року без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Зуєва Л.Є.

суддя Димерлій О.О.

суддя Єщенко О.В.