Справа № 671/651/17
Суддя: Павлова А. С.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/651/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в особі судді Павлової А.С., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Волочиськ справу за адміністративним позовомОСОБА_1 до Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі про визнання нечинною відмови та зобов'язання призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2017 до Волочиського районного суду Хмельницької області надійшов позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі про визнання нечинною відмови та зобов'язання призначити пенсію.

Ухвалою від 30.05.2017 в справі було замінено відповідача на належного - Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12.01.2017 він звернувся до УПФУ у Волочиському районі для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як працюючи трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнув 55 років і його загальний стаж роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

УПФУ у Волочиському районі своїм листом № 2733/03 від 28.03.2017 відмовило позивачу у призначенні пільгової пенсії у зв'язку з тим, що не зараховано пільговий стаж за період роботи. У зв'язку з наведеним ОСОБА_1 просив визнати нечинною вказану відмову та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію з часу звернення за її призначенням, тобто з 12.01.2017.

В судове засідання 07.06.2017 сторони не з'явились. Подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

В силу ч. 4 ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, заслухавши 30.05.2017 в судовому засіданні пояснення сторін та свідків, суд приходить до висновків, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволденню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує органи державного управління, їх посадових осіб діяти тільки з підстав, у межах повноважень та в спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затверджений Указом Президента України № 121/2001 від 01.03.2001 року, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі, та управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах.

Згідно з п. 16 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно - правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ст. 26 цього Закону право на призначення пенсії за віком мають чоловіки - після досягнення ними 60 років, жінки - 55 років, за наявності у них страхового стажу не менше п'яти років, а згідно з пунктом 2 розділу ХІ зазначеного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, і які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється за окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди пенсії зазначеним особам призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення ними пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка регулює питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах, (станом на час виникнення спірних правовідносин), право на такий вид пенсії мають зокрема, трактористи - машиністи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах та інших підприємствах сільського господарства. Зазначений вид пенсії призначається чоловікам після досягнення 55 років і при загальному стажу роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7.

До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах, інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільськогосподарських робіт у рослинництві або тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Віднесення трактористів-машиністів до безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, вирішується адміністрацією підприємства за місцем роботи шляхом видачі довідки про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Вказана довідка видається на підставі первинних документів за час виконання роботи. Якщо такі підприємства ліквідовані, то довідки видаються правонаступником або державними архівними установами (в залежності від того, куди були здані архіви даного підприємства).

У разі, якщо підприємство, установа або організація були ліквідовані без визначення правонаступника, періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, встановленої для окремої категорії працівників, підтверджуються у відповідності до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1 (далі Порядок), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за N 1231/13105.

Так, п. 3 Порядку передбачено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головних управліннях ПФУ в АРК, областях, містах Києві і Севастополі.

Відповідно до п. 11 Порядку, для підтвердження стажу роботи заявник подає до органу ПФУ за місцем свого проживання ряд документів, перелік яких визначений цим пунктом, в тому числі: заяву про підтвердження стажу роботи, довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, або інші документи, що підтверджують факт припинення юридичної особи (в тому числі архівні); трудову книжку; документи, видані архівними установами (довідку про заробітну плату, копії документів для проведення атестації робочих місць, копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати). У разі необхідності, заявник може подавати і інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Вказані документи перевіряються органом ПФУ за місцем проживання заявника на предмет правильності їх оформлення та відповідність викладених у них відомостей даним паспорта та документам про стаж заявника, та передаються до головних управлінь ПФУ в областях, для розгляду по суті (п. 13 Порядку).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивач ОСОБА_2 досяг 55-річного віку (а.с. 7-8)

12.01.2017 він звернувся до управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області із заявою про призначення пенсії (а.с. 17).

Комісія при Головному управлінні ПФУ у Хмельницькій області, розглянувши заяву ОСОБА_1, рішенням № 6 від 20.03.2017 відмовила в зарахуванні до пільгового стажу відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи:

-з 15.07.1983 по 31.07.2002, оскільки робота на посаді тракториста не підтверджується первинними документами;

-з 01.08.2002 по 18.12.2005, з 01.03.2007 по 15.05.2007, оскільки відсутні первинні документи, які б підтверджували роботу заявника на посаді тракториста;

-з 01.04.2006 по 28.02.2007, оскільки СВК «Вікторія-Б» є діючим підприємством;

-з 01.09.2002 по 30.09.2002, з 01.08.2003 по 31.08.2003, з 01.06.2004 по 31.07.2004, з 01.01.2005 по 31.01.2005, з 01.06.2005 по 31.08.2005, з 01.10.2005 по 18.12.2005, оскільки відсутні відомості про нарахування заробітної плати;

-з 19.12.2005 по 31.03.2006, оскільки відсутні відомості про роботу (а.с. 18).

Згідно листа управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі за вих. № 2733/03 від 28.03.2017, адресованого на ім'я ОСОБА_1, останньому відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки згідно поданих документів загальний стаж позивача становить 30 років 4 місяці 25 днів, стаж роботи на посаді тракториста-машиніста - 4 роки 11 місяців 20 днів (а.с. 12).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає п. 1 Порядку «Підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, згідно якого, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності записів у трудовій книжці, а також у випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів. Для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, виписки із наказів, особові рахунки, відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори, інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за відсутності документів про наявний трудовий стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи. організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Як передбачено п. 43 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Із записів трудової книжки позивача (а.с. 9-11), виписки з особового рахунку (а.с. 14), відомості про кількість вироблених трудоднів (людино-днів), трудову участь у кооперативному виробництві (а.с. 15), довідки СТОВ «Горького» с. Бокиївка (а.с. 15 «а») слідує, що ОСОБА_1 з 1983 по 31.07.2002 працював у колгоспі «Ім. Горького», яке 02.04.1993 було перереєстровано у КСП «Ім. Горького», 02.03.2000 - реорганізовано у СВК «Бокиївський», 06.09.2001 - у СТОВ «Ім. Горького». СТОВ «Ім. Горького» ліквідоване у січні 2009 року у зв'язку з визнанням його банкрутом (а.с. 16).

Зокрема, у трудовій книжці, поряд із записами про вказані періоди роботи міститься скорочення «тракт», у виписці з особового рахунку, в графі «ким працює», позивач значиться трактористом.

Вищевказаними документами підтверджується виплата ОСОБА_1 заробітної плати та кількість трудоднів.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили суду, що працювали разом із позивачем у вказаних господарствах, а тому їм достеменно відомо про його роботу у колгоспі, КСП, (СВК «Бокиївський»), СТОВ «Ім. Горького» з 1983 року. Також вказали, що позивач все життя безперервно працює трактористом, безпосередньо зайнятим в сільському господарстві по сьогоднішній день.

Також, трудовою книжкою стверджується, що позивач з 01.08.2002 по 18.12.2005 працював трактористом в ТОВ «Хлібороб». Записи в трудовій книжці збігаються із записами, які значаться у виписці з особового рахунку книгиНОМЕР_1 с. Бокиївка (а.с. 14).

З 01.03.2007 по 15.05.2007 позивач працював трактористом в ТОВ «Бокиївське», що також підтверджується записами у його трудовій книжці.

Вказані обставини підтвердили допитані в судовому вищевказані свідки.

З 01.04.2006 по 28.02.2007 позивач працював трактористом в СВК «Вікторія-Б» (а.с. 10), яке хоч і є діючим підприємством, однак при цьому будь-якої господарської діяльності не здійснює, керівництво відсутнє (а.с. 24), а також за останні 5 років господарство не подавало податкової звітності, відсутнє за місцезнаходженням: АДРЕСА_1

Відповідач в оскаржуваній відмові встановив факт роботи позивача на посаді тракториста-машиніста - 4 роки 11 місяців 20 днів.

Судом було встановлено, що стаж роботи ОСОБА_1, окрім періоду визнаного відповідачем, становить понад 21 рік.

Таким чином, загальний стаж роботи позивача на посаді тракториста становить понад 25 років, що є безумною підставою для призначення йому пенсії відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України кожна особа має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Керуючись ст.ст. 19 Конституції України, ст.ст. 13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 11, 71, 86, 158-163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі від 28.03.2017 в призначенні пенсії відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 12.01.2017.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час її проголошення - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Волочиський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: