Справа № 813/7381/13-а
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року справа № 813/7381/13-а

15 год 34 хв зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Рибяк В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Львівської митниці Міністерства доходів і зборів України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Львівської митниці Міндоходів від 05.09.2013 № 417-о «Про звільнення ОСОБА_3.»

- поновити її на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Краковець» або на іншій рівнозначній посаді в Львівській митниці Міндоходів;

- стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою від 30.05.2017 суд допустив заміну відповідача у справі його правонаступником Львівською митницею ДФС.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.11.2013, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2014, позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ начальника Львівської митниці Міндоходів від 05.09.2013 № 417-о «Про звільнення ОСОБА_3.», зобов'язано Львівську митницю Міндоходів запропонувати ОСОБА_3 посаду старшого інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Краковець» або рівноцінну посаду.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 30.03.2017 у справі №К/800/39397/14 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.11.2013 року в частині визнання протиправним та скасування наказу начальника Львівської митниці Міністерства доходів і зборів України від 05.09.2013 № 417-о «Про звільнення ОСОБА_3.» - залишено без змін; в частині відмови ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасовано, справу в цій частині направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивача протиправно звільнено з посади, у зв'язку з чим просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Відповідач подав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю. Заперечення обґрунтовані тим, що позивачу рішенням суду відмовлено в поновленні на посаді, а тому підстави для виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила суд позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву. Просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з врахуванням постанови Вищого адміністративного суду України, суд дійшов до висновку, що позов в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу необхідно задовольнити повністю, виходячи з таких підстав.

Відповідно до постанови Вищого адміністративного суду України від 30.03.2017 позовна вимога позивача про поновлення на роботі задоволена шляхом поновлення позивача на посаді з 06.09.2013 , з якої її звільнено.

Суд встановив, що позивача поновлено на посаді відповідно до наказу Львівської митниці Міндоходів від 26.08.2014 №999-о «По особовому складу».

Згідно з ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким нормативно-правовим актом є постанова Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати». Вказаною постановою визначено, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до п. 8 розділу 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з ч. 2 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Суд звертає увагу на те, що день звільнення позивача 05.09.2013 є останнім робочим днем. Також суд зазначає, що позивач поновлена на посаді з 26.08.2014.

Тому, тривалість вимушеного прогулу позивача, який утворився внаслідок протиправного звільнення, необхідно обраховувати з 06.09.2013 по 25.04.2014, що становить 239 робочих днів (вересень 2013 року - 14 днів, жовтень 2013 року - 23 днів, листопад 2013 року - 21 днів, грудень 2013 року - 22 днів, січень 2014 року - 20 днів, лютий 2014 року - 21 днів, березень 2014 року - 20 днів, квітень 2014 року - 21 днів, травень 2014 року - 19 днів, червень 2014 року - 19 днів, липень 2014 року - 23 днів, серпень 2014 року - 16 днів).

Як вбачається з довідки Львівської митниці ДФС № 13/70-05/40-103 від 15.05.2017 середньомісячна заробітна плата позивача становить 3156,39 грн., а середньоденна заробітна плата відповідно 143,47 грн. з врахуванням обов'язкових платежів та зборів. Відповідно до розрахунку відповідача середній заробіток позивача за період з 06.09.2013 по 25.04.2014 становить 34289,33 грн. з врахуванням податків і зборів.

Згідно з довідкою Мостиського районного центру зайнятості від 22.05.2017 №2912 позивач за період з 01.07.2013 по 30.09.2014 на обліку як безробітна не перебувала, допомогу з безробіття не отримувала

З огляду на наведене, на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 34 289 грн. 33 коп. (239р.д. *143,47грн.) з врахуванням обов'язкових платежів та зборів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 256 КАС України постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць підлягають негайному виконанню.

Таким чином, постанова суду в частині стягнення на користь позивача заробітної плати за один місяць в розмірі 3156 грн. 39коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що позов в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, КАС України, суд, -

П О С ТА Н О В И В:

адміністративний позов в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.

Стягнути з Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.09.2013 по 25.08.2014 в сумі 34289,33грн. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. Постанову суду в частині стягнення на користь ОСОБА_3 заробітної плати за один місяць в сумі 3156(три тисячі сто п'ятдесят шість) грн. 39коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства допустити до негайного виконання.

Судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик