Справа № 379/235/17
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 379/235/17 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко О.М. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя : Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Чаку Є.В.

При секретарі судового засідання: Дьяковій О.О.

За участі представника відповідача: Бугас Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на постанову Таращанського районного суду Київської області від 01.03.17р. у справі №379/235/17 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі Голови ліквідаційної комісії Стаховського І.Ф., третя особа: Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 01.03.17р. адміністративний позов задоволено: визнано протиправним рішення відповідача у перерахунку та видачі Позивачу довідки про заробітну плату за період виконання службових обов'язків в зоні відчуження за період з 03.05.86р. по 09.05.86р. відповідно до заяви від 17.01.17р.; зобов'язано відповідача провести перерахунок та видати Позивачу довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження відповідно до маршрутного листа за період з 03.05.86р. по 09.05.86р. для пред'явлення до органів Пенсійного фонду України для нарахування та виплати пенсії врахувавши: посадовий оклад та оклад (135 крб.) підвищений на 25% в подвійному розмірі з урахуванням зони небезпеки в кратних розмірах ІІІ зона небезпеки, кратність V; роботу у вихідний день (09.05.1986 року) з оплатою в подвійному розмірі з урахуванням кратності V; підвищення посадового окладу (135 крб.) на 25% за роботу в районі з підвищеною радіоактивністю; добових в розмірі 3 крб. 50 коп. в день; грошову компенсацію замість продовольчого пайка в розмірі 16 крб. 52 коп. в місяць.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що підстав для видачі нової довідки про заробітну плату за період з 03.05.86р. по 09.05.86р. не має, оскільки позивачу було проведено виплату на підставі довідки №2387 від 15.11.16р., а також тим, що Позивачем пропущено строки звернення до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач є пенсіонером і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Таращанському районі Київської області та отримує пенсію як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої категорії, а також є інвалідом ІІ групи із захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що відповідачами не заперечується та підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Київською облдержадміністрацією 13.01.04р. року та вкладкою до посвідчення та посвідченням серії НОМЕР_2, виданим ГУ МВС України в Київській області 20.01.04р.

Згідно із копією маршрутного листа від 05.11.03р. № 20/ч-248, виданого Головним управлінням МВС України в Київській області вбачається, що Позивач колишній працівник Таращанського РВ ГУ МВС Київської області, брав участь у заходах із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 03.05.86р. по 09.05.86р. відповідно до наказу 271-90 для несення служби в м. Прип'ять.

17.01.17р. Позивач звернувся до ГУ МВС України в Київській області в особі голови ліквідаційної комісії Стаховського І.Ф., із заявою про проведення перерахунку заробітної плати за період виконання службових обов'язків в зоні відчуження м. Прип'ять з 03.05.86р. по 09.05.86р. та видати, у зв'язку з цим, довідку про заробітну плату з урахуванням: посадового окладу та окладу (135 крб.) підвищеного на 25% в подвійному розмірі з урахуванням зони небезпеки в кратних розмірах ІІІ зона небезпеки, кратність V; роботи у вихідний день (09.05.1986 року) з оплатою в подвійному розмірі з урахуванням кратності V; підвищення посадового окладу (135 крб.) на 25% за роботу в районі з підвищеною радіоактивністю; добові в розмірі 3 крб. 50 коп. в день; грошову компенсацію замість продовольчого пайка в розмірі 16 крб. 52 коп. в місяць.

Листом від 10.02.17р. № 29/ч-39 відповідачем відмовлено у видачі довідки з тих підстав, що видана Позивачу довідка від 29.11.16р. №2509 про грошове забезпечення містить повні відомості про нараховане та фактично виплачене Позивачу грошове зобов'язання у період з 30.01.16р. по 31.12.86р. Підстави для видачі нової довідки відсутні.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що розмір грошового забезпечення здійснений без врахування роботи у вихідні дні, підвищення до посадового окладу, грошової компенсації та добових, що згідно норм чинного на той час законодавства має бути включено до його розрахунку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» вказано, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року № 10-769 Рада Міністрів СРСР зняла гриф «секретно» з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року № 1767-рс і від 11 грудня 1986 р. № 2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року №168-5, від 10 червня 1986 р. №207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року №530-рс, від 16 грудня 1986 року №694-рс, від 6 січня 1988 р. №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: №4с від 9 травня 1986 року, №58с від 11 червня 1986 року, №132с від 16 вересня 1986 року, №179с від 25 грудня 1986 року, №8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» від 05 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Постановою Ради Міністрів СРСР і Всесоюзної центральної ради Профспілок від 05 червня 1986 року № 665-195 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, занятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища» (п.5) (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради в червня 1986 року № 207-7) було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобігання забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Оплата роботи у зоні відчуження у святкові дні (частина друга статті 73) та у вихідні провадилась за правилами статті 107 КЗпП Української PCP за фактично відпрацьовані у святковий чи вихідний день години, із застосуванням показників кратності зокрема, відрядникам - за подвійними відрядними розцінками.

Відповідно до статей 67, 68 КЗпП Української PCP загальним вихідним днем є неділя.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Позивач у період з 03.05.86р. по 09.05.86р. включно брав участь у заходах ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. При цьому 09.05.86р. був вихідний день.

У відповідності до пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради ( Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (наказ МВС СРСР № 0130 від 11 травня 1986 року та № 0189 від 30 червня 1986 року, вказівка МВС СРСР № 35з від 30 травня 1986 року).

Відповідно до п.п. 1 п.1 Постанови №207-7 від 10.06.1986 року Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської Ради профсоюзів "Распространили на работников предприятий, организаций и учреждений, независимо от ведомственной подчиненности (включая лиц, временно переведенных и командированных), а также на военнослужащих и военных строителей, занятых на указанных работах, действие пунктов 1 (на период проведения этих работ) и 10 постановления ЦК КПСС, Президиума Верховного Совета СССР, Совета Министров СССР и ВДСПС от 7 мая 1986 г. N 524- 156( у0524400-86 ) (подпункты 1 и 10 пункта 1 постановления Совета Министров УССР от 8 мая 1986 г. №168-5 ( 168с-86-п ) Предоставили право руководителям министерств и ведомств и их заместителям производить оплату труда работников, занятых на работах по ликвидации последствий аварии в соответствующих зонах опасности, в размерах, предусмотренных распоряжением Совета Министров СССР от 17 мая 1986 г. N 964 ( У0964400-86 )." "Установили, что оплата труда работников, занятых на работах в третьей, второй и первой зонах опасности, производится соответственно в четырех-, трех- и двукратном размерах, сверх среднемесячной заработной платы, исходя из тарифной ставки (оклада), установленной по основному месту работы".

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. N 524-156 ( у0524400-86 ) та на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 3 вересня 1986 р. N 1767 (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 р. N 530-рс ( 530-86-р ) тарифні ставки і посадові оклади працівників, які виконували роботи в районах і на роботах з підвищеною радіоактивністю, підвищувались до 15 %.

Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 жовтня 1986 року №153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно з п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156, тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7) дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Згідно п. 1 наказу МВС СРСР № 0149 від 26.05.1986 року особам, які зайняті роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС проводить оплату праці в III зоні небезпеки в п'ятикратному розмірі, в II зоні - в чотирикратному розмірі, в І зоні - в трьохкратному розмірі. В такому ж порядку і розмірах виплачувати грошове забезпечення особам начальницького і рядового складу зайнятих на указаних роботах в І - ІІІ зонах небезпеки, виходячи з посадового окладу, а особам офіцерського і начальницького складу також за спеціальними званнями, (п. 1 наказу МВС СРСР № 0149 від 26.05.1986 р.)

Відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17.05.1986 року було дозволено керівникам міністерств і відомств, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС проводити оплату праці в III зоні небезпеки , в п'ятикратному розмірі порівняно з встановленими діючими законодавством нормами, в II зоні в чотирьохкратному розмірі і в І зоні - в трьохкратному розмірі.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 1031-рс від 23.05.1986 року розповсюджено на осіб начальницького і рядового складу ОВС, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС проводити оплату праці передбаченим розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17.05.1986 року. При цьому грошове забезпечення в підвищених розмірах виплачувати виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу з окладів за спеціальне звання.

Таким чином, доводи апелянта про те, що на осіб начальницького і рядового складу ОВС, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не розповсюджується норми закону, що передбачають нарахування грошового забезпечення в підвищеному розмірі є необґрунтованими.

Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля та Мінфіну України від 29.10.1992 року №09-3751/1032/Зк/13-412/308 в разі, якщо робота в зоні відчуження оплачена невірно, без врахування урядових рішень, то повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати згідно законодавства. При цьому, визначена таким чином заробітна плата не індексується, не виплачується, а тільки враховується при нарахуванні пенсії.

Відповідно до листа Мінсоцполітики України від 09.06.95р. №224/8.13 р. передбачено, що підприємства і організації в разі неправильної оплати праці в зоні відчуження повинні зробити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Так, м. Прип'ять, Янів, м. Чорнобиль. с.с. Копачі та Луб'янка відповідно до рішення урядової комісії від 07.08.1986 року Же 87 відносилось до III зони небезпеки, тобто є районом з підвищеною небезпекою. Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови ЦК КПРС Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВПРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 ( у0524400-86) та на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 3 вересня 1986 р. №1767 (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 р. № 530-рс ( 530-86-р) тарифні ставки і посадові оклади працівників, які виконували роботи в районах і на роботах з підвищеною радіоактивністю, підвищувались до 25%.

Відповідно до пункту 2 Наказу МВС СРСР № 0189 від 30.06.86р., роз'яснення Держкомпраці УРСР від 14.07.1986р. № 81-с, пункту 13, пункту 2 Постанова РМ СРСР №665-195 від 05.06.1986р. зобов'язано виплачувати добові в розмірі 3 крб. 50 коп. в день особам і начальницького і рядового складу ОВС направлені на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС незалежно від відомчого підпорядкування. Дозволить міністерствам і відомствам виплачувати, в тому числі особам начальницького і рядового складу ОВС добові в розмірі 3 крб. 50 коп..

При виплаті відповідно до п.2 наказу МВС СРСР від 11.05.1986 року № 0130 і п. 1 наказу МВС СРСР від 25.05.1986 року № 0149 оклади грошового забезпечення в підвищених (кратних) розмірах при цьому також виплачувати надбавка взамін продовольчого пайка в розмірі 20 крб. за весь період виконання службових обов'язків в зоні Чорнобильської АЕС незалежно від наданого їм там безплатного харчування.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

У статті 2 цього ж Закону передбачено, що основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 3 Закону України «Про правонаступництво України» передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

Отже, дії відповідача щодо відмови Позивачу з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 році є протиправними.

Доводи апелянта про пропуск Позивачем строку звернення до суду є помилковими, оскільки Позивач звернувся у межах шестимісячного строку встановленого статтею 99 КАС України, а саме - з моменту коли дізнався про відмову йому у перерахунку грошового забезпечення та видачі у зв'язку з цим довідки. Такий строк, за правилами процесуального законодавства, пов'язаний із правовідносинами щодо яких виник спір і на переконання суду, не може прив'язуватись до періоду роботи, за який має бути видана довідка.

Вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в :

апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на постанову Таращанського районного суду Київської області від 01.03.17р. у справі №379/235/17 - залишити без задоволення, а постанову Таращанського районного суду Київської області від 01.03.17р. у справі №379/235/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Пилипенко О.Є.

Чаку Є.В.

Повний текст ухвали складений: 08.06.17р.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Чаку Є.В.

Пилипенко О.Є.