Справа № 340/142/17
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5745/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Гулида Р.М.,

суддів Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій субєкта владних повноважень щодо відмови в перерахунку пенсії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ГУПФ України в Івано-Франківській області, в якому просив визнати дії субєкта владних повноважень протиправними щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, зобов'язати провести перерахунок та виплату належної йому пенсії з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення - одноразової матеріальної допомоги та одноразової грошової допомоги при звільненні, починаючи з 01.01.2009 року та виплачувати її в майбутньому до втрати права на таку пенсію.

Ухвалою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання провести перерахунок та виплату належної йому пенсії з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення - одноразової матеріальної допомоги та одноразової грошової допомоги при звільненні за період з 01 січня 2009 року по 14 вересня 2016 року залишено без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01.03.2017 року він звернувся із заявою до ГУПФ України в Івано-Франківській області про перерахунок пенсії так, як при призначенні йому пенсії не було враховано одноразові додаткові види грошового забезпечення - одноразову матеріальну допомогу та одноразову грошову допомогу при звільненні, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Проте, відповідач відмовив йому у здійсненні такого перерахунку листом від 09.03.2017 року за № 189/Д-15. Позивач вважає таку відмову неправомірною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства.

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення - матеріальної допомоги та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, на підставі заяви від 01 березня 2017 року, здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення - матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, починаючи з 01 березня 2017 року.

В решті в задоволенні адміністративного позову відмовити за його безпідставністю.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, ГУПФ України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

За наявних обставин та у відповідності до вимог абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФ України в Івано-Франківській області та з 01 січня 2009 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

01.03.2017 року позивач звернувся до апелянта із заявою (а.с.12-14) щодо перерахунку пенсії, а саме врахування до його пенсії одноразових додаткових видів грошового забезпечення - одноразової грошової допомоги та одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Листом від 09.03.2017 за №189/Д-15 (а.с.16-17), ГУПФ України в Івано-Франківській області ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку його пенсії на підставі заяви від 01.03.2017 з підстав того, що одноразові додаткові види грошового забезпечення - одноразова грошова допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні, навіть якщо з них було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не відносяться до додаткових видів грошового забезпечення, що включаються при обчисленні пенсії, а тому підстав для перерахунку розміру пенсій позивачу, немає.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що дії апелянта щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення є протиправними.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У Статті 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених норм свідчить, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» обумовлено види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій, а ч.1 цієї статті передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються усі види оплати праці, на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу, сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються страхові внески до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати , що враховуються в заробітну плату застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 14.05.2013 року в справі № 21-125а13, в якій визначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно відповіді ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області (а.с.15), позивачу дійсно протягом служби у 2007-2008 роках нараховувалася та виплачувалася матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні. На усі виплати нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Відтак, апелянтом було безпідставно відмовлено позивачу у задоволенні його заяви від 01.03.2017 щодо включення матеріальної допомоги та одноразової грошової допомоги при звільненні до складу грошового забезпечення позивача, з розміру якого обчислюється пенсія.

Згідно з ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи те, що позивач звернувся до апелянта із заявою про перерахунок його пенсії та надав відповідну довідку 01.03.2017 року, що підтверджується копією його заяви, тому пенсія підлягає перерахунку апелянтом починаючи з 01.03.2017 року.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 183-2, ст. 195, ст. 197, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2017 року у справі №340/142/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4