Справа № 2а-345/11
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року м. Київ К/800/6506/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І. (доповідач), Черпака Ю.К.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Стрий Львівської області про перерахунок пенсії, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Стрию та Стрийському районі Львівської області на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 травня 2011 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2013 року, -

у с т а н о в и л а :

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Стрий Львівської області (далі - УПФУ), в якому просив зарахувати до загального трудового стажу період роботи з 1941 року по 1950 рік.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначав, що у спірному періоді працював у господарстві своїх батьків, частину виробленої продукції сім'я здавала державі. Цей період не зараховано до трудового стажу позивача, у зв'язку з чим позивач вважає, що відповідачем порушено його права, а тому просив позов задовольнити.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 травня 2011 року, зміненою постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2013 року позов задоволено. Визнано протиправними дії УПФУ та зобов'язано перерахувати пенсію, врахувавши до трудового стажу період з серпня 1944 року по березень 1950 року. Стягнуто з УПФУ на користь ОСОБА_4 3,40 гривень сплаченого судового збору.

У касаційній скарзі відповідач посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права просить ухвалені ними судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 під час війни у 1941-1945 роках та до 1950 року проживав в селі Велика Туря Долинського району Івано-Франківської області та працював у господарстві своїх батьків. Сім'я здавала державі молоко, м'ясо, зерно, яйця та іншу сільськогосподарську продукцію, що підтверджується довідками Великотурянської сільської ради № 890 від 3 червня 2010 року та № 238 від 4 лютого 2011 року.

Листом УПФУ від 26 липня 2010 року №6116/03 ОСОБА_4 відмовлено в зарахування спірного періоду до трудового стажу та в перерахунку пенсії. Відмова мотивована відсутністю документального підтвердження сплати страхових внесків.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з наступного.

За змістом статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 23 Порядку № 637 встановлено, що документи, які подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою.

Відповідно до пунктів 17, 18 Порядку № 637, за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на трудову пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується відповідними матеріалами справи, що відповідно до показів свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтверджено, що в період роботи з 1941 року по 1945 рік та у післявоєнні роки до 1950 року ОСОБА_4 працював у господарстві своїх батьків, які передавали частину виробленої продукції державі в рахунок сплати податків та зборів, та працював на заготівлі та вивозі лісу.

Покази свідків підтверджено відповідними довідками Великотурянської сільської ради № 890 від 3 червня 2010 року та № 238 від 4 лютого 2011 року, підписаними головою сільської ради та секретарем виконкому та засвідчені відповідною печаткою.

З огляду на викладені обставини та приписи статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пунктів 1, 2, 17, 18, 23 Порядку № 637 та враховуючи те, що до серпня 1944 року позивач проживав на окупованій території, висновки судів щодо зарахування трудового стажу ОСОБА_4 за період з серпня 1944 року до березня 1950 року є правильними.

Правильними також є висновки суду апеляційної інстанції щодо зміни постанови суду першої інстанції в частині стягнення судового збору на користь позивача з УПФУ.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Тобто, в даному випадку судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви, повинен бути стягнений на користь позивача з Державного бюджету України.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, зі змінені внесеними судом апеляційної інстанції, є обґрунтованими, узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Стрию та Стрийському районі Львівської області відхилити, а постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 травня 2011 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає.

Судді: М.І. Мойсюк

Я.Л. Іваненко

Ю.К. Черпак