Справа № 368/79/17
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 368/79/17 Головуючий у 1-й інстанції: Шевченко І. І. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 03.04.2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, щодо не нарахування та невиплати заробітної плати (додаткового грошового забезпечення) за роботу в нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу в дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час за період з 22.10.2012 р. по 13.06.2015 р., стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області заборгованість по заробітній платі (додатковому грошовому забезпеченню) за службу в нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу в дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час за період з 22.10.2012 р. по 13.06.2015 р. в сумі 5061,03 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з затримкою терміні її виплати у розмірі 5012,15 грн., середній заробіток (грошове забезпечення) за час затримки розрахунку, в сумі 55317,96 грн., а всього стягнення грошових коштів на загальну суму 65391,41 грн. та зобов'язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області подати до суду звіт про виконання судового рішення в місячний термін з дня набрання постановою суду законної сили.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 03.04.2017 року повернуто позовну заяву, так як позов не підлягає розгляду цим адміністративним судом.

Не погоджуючись з винесеним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та ухвалити нову з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В засідання учасники процесу не з'явилися, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позову, так як розгляд даної адміністративної справи не відноситься до предметної підсудності місцевого загального суду як адміністративного відповідно до ст. 18 КАС України та підсудна окружному адміністративному суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії щодо нарахування та невиплати заробітної плати (додаткового грошового забезпечення) за роботу в нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу в дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час.

Підсудність - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між адміністративними судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення справ, які належать до адміністративної юрисдикції.

На відміну від адміністративної юрисдикції, яка розмежовує компетенцію між державними органами щодо вирішення адміністративних справ, підсудність розмежовує компетенцію у тій самій сфері (щодо вирішення адміністративних справ), але між різними судами.

Тобто, правила підсудності у своїй сукупності складають алгоритм визначення компетентного суду для розгляду і вирішення конкретної адміністративної справи.

Визначення компетенції різних судів системи провадиться залежно від виконуваних ними функцій, від роду (предмета) справи, суб'єктів спору, що підлягає розгляду, і місця (території), на яку поширюється діяльність певного суду. В зв'язку з цим підсудність поділяється на інстанційну (функціональну), предметну і територіальну.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; 2) усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 4) усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; 5) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті; 6) адміністративні справи щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України; продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України; затримання іноземців та осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; 7) адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця щодо виконання рішень органів (посадових осіб), крім судових рішень.

Частиною 2 ст. 18 КАС України встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Отже, основними критеріями для визначення предметної підсудності зазначеної категорії справ є суб'єктний склад учасників спірних правовідносин та предмет позову.

Апелянт вказує, що роз'яснення щодо невиплати заробітної плати (грошового забезпечення) КАСУ не містить, тому у цьому випадку має застосовуватися пункт 5 статті 18 КАС України - у разі невизначеності цим Кодексом предметної підсудності адміністративної справи така справа розглядається місцевим адміністративним судом за вибором позивача.

Однак, виходячи з визначеного позивачем предмету спору та суб'єктного складу, а саме, відповідачем визначено Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, то предметна підсудність даного спору визначена ч. 2 ст. 18 КАС України.

Вказана правова позиція підтверджується ухвалою ВАСУ від 03.06.2016 у справі № 184/2593/15-а.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку даний спір не підсудний місцевому суду як адміністративному.

Викладене у сукупності є підставою для відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 109, 160, 195, 199, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 03.04.2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 03.04.2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: А. Г. Степанюк

Я. М. Василенко

Повний текст ухвали виготовлено 06.06.2017 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.