Справа № 817/379/17
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 травня 2017 року Р і в н е №817/379/17
Рівненський окружний адміністративний суд в складі судді Жуковської Л.А., за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М., сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

прокурора: Ковальчук І.Л.,

відповідача: представник ОСОБА_1,

третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2: не прибула,

третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3: представник ОСОБА_4,

третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_5: представник ОСОБА_6,

третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_7: представник ОСОБА_8

Заступника керівника Рівненської місцевої прокуратури
доГородоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7
про визнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Рівненської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави до Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про визнання протиправним та скасування рішення від 10.07.2013 року №567 "Про зміну цільового призначення земельних ділянок, які перебувають у власності гр. ОСОБА_2В.".

Прокурор у позовній заяві просить поновити йому строк на звернення до суду та обґрунтовує причини його пропуску тим, що про порушення інтересів держави і невідповідність оспорюваного рішення вимогам законодавства прокурору стало відомо лише у жовтні 2016 року під час моніторингу даних публічної кадастрової карти України, що підтверджується листом Рівненської місцевої прокуратури до управління Держгеокадастру у Рівненському районі від 25.10.2016 року №33-134-7 вих-16 та відповіддю на нього.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала.

Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, визначених п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, у зв'язку із пропуском прокурором строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Аналогічні клопотання були подані відповідачем та представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5

У судовому засіданні представники відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_5 ОСОБА_7 клопотання про залишення позовної заяви без розгляду підтримали, вважають наведені прокурором причини пропуску строку звернення до суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, є безпідставними та необґрунтованими.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неприбуття суд не повідомила.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, повно та всебічно з'ясувавши обставини, покладені в основу заявлених клопотань, на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у засіданні доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, 10.07.2013 року відповідачем - Городоцькою сільською радою Рівненського району прийнято рішення №567 "Про зміну цільового призначення земельних ділянок, які перебувають у власності ОСОБА_2В.", яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі зміни їх цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 11,1187 га громадянці ОСОБА_2 за рахунок земельних ділянок, які перебувають у власності для ведення особистого селянського господарства в с. Городок на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, змінено цільове призначення земельних ділянок площею 11,1187 га згідно з поданим проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі зміни їх цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 11,1187 га громадянці ОСОБА_2 за рахунок земельних ділянок, які перебувають у власності для ведення особистого селянського господарства в с. Городок на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області (а.с. 10).

Згідно листа Управління Держгеокадастру у Рівненському районі від 26.10.2016 року, у відповідь на лист Рівненської місцевої прокуратури від 25.10.2016 року №33-13407вих16 було направлено копію зазначеного рішення органу місцевого самоврядування (а.с. 83).

Суд зазначає, що за нормами статті 99 КАС України, визначальною умовою для вирішення питання дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є з'ясування судом обставини щодо дати коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів оспорюваними рішенням, дією чи бездіяльністю.

На думку суду, отримання прокурором копії оспорюваного рішення не є беззаперечним доказом того, що до цієї дати останній не знав чи не міг знати про порушення інтересів держави внаслідок прийняття рішення Городоцької сільської ради Рівненського району від 10.07.2013 року №567 "Про зміну цільового призначення земельних ділянок, які перебувають у власності ОСОБА_2В.".

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 року (в редакції чинній станом на час звернення прокурора до суду), прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Водночас, згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 19 Закону України "Про прокуратуру" №1789-XII від 05.11.1991 року (що був чинним станом на час прийняття оспорюваного рішення і до 15.07.2015 року - в частині наведеної норми), предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є, серед іншого, відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам. Перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора.

Отже, станом на час виникнення спірних правовідносин і тривалий час після цього прокурору були надані необхідні повноваження для здійснення перевірки відповідності актів органів місцевого самоврядування вимогам законодавства. Невикористання прокурором своїх повноважень з тією метою, з якою їх було надано, не може у подальшому слугувати підставою для визнання судом поважними причин пропуску ним строку звернення до суду.

Крім того, суд приходить до висновку, що прокурором не підтверджено жодним чином ті обставини, на які він посилається як на обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Поважними в розумінні ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України можуть визнаватися ті причини, які не залежали від волі позивача та створювали об'єктивні перешкоди в реалізації ним свого права на звернення до суду.

При цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Прокурором не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що про порушення інтересів держави і невідповідність оспорюваного рішення законодавства йому стало відомо саме у жовтні 2016 року під час моніторингу даних публічної кадастрової карти України.

Також, суд загалом критично оцінює наведені прокурором причини пропуску строку звернення до суду, оскільки з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що станом на жовтень 2016 року відомості щодо державної реєстрації земельних ділянок з тими кадастровими номерами, які зазначені в позові, у Державному земельному кадастрі, а отже і на публічній кадастровій карті України, були відсутні. До того ж, відомості з цього кадастру оприлюднюються публічно, починаючи з 01.01.2013 року на виконання Закону України "Про Державний земельний кадастр" №3613-VI від 07.07.2011 року.

Тому, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини пропуску строку не відповідають наведеним критеріям і не можуть визнаватися поважними, оскільки не впливали на можливість позивача звернутися до суду з адміністративним позовом.

Крім того, протягом тривалого періоду часу (близько 4 років) не реалізував своє право на звернення до суду.

В силу вимог частини 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

За наведених обставин, адміністративний позов, поданий позивачем із пропуском строку звернення до суду з причин, які не можуть бути визнані судом поважними, а тому підлягає залишенню без розгляду.

При вирішення даного питання, з врахуванням принципу верховенства права, судом застосовуються положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практика Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (рішення від 21.02.1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (п. 30 рішення у справі "ОСОБА_9 проти України" від 30.08.2013 року, заява №49069/11).

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (п.п. 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, заява №23436/03).

Заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п. 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_10 проти Іспанії" від 07.07.1989 року).

Керуючись п. 9 ч 1 ст. 155, ст. 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Жуковська Л.А.