Справа № 815/2076/16
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2076/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Потапчука В.О.

суддів - Семенюка Г.В.

- Шеметенко Л.П.

при секретарі - Алексєєвій Н.М.

за участю:

представника Апеляційного суду Одеської області - Леписієнко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Апеляційного суду Одеської області про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку під час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Апеляційного суду Одеської області, в якому просив суд: визнати протиправними дії по звільненню з роботи; скасувати наказ № 85-ос від 11.04.2016 року, яким звільнено з посади за поданням судді ОСОБА_4 відповідно до ч.3 ст.154 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" та п.п.7, 19 Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції; поновити на посаді помічника судді апеляційного суду Одеської області; стягнути з апеляційного суду Одеської області середній заробіток за час вимушеного прогулу станом на день ухвалення постанови; стягнути з апеляційного суду Одеської області моральну шкоду у розмірі 63396,00 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивачем ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, яка обґрунтована тим, що судом першої інстанції до спірних правовідносин застосовано закон, який регулює діяльність не помічника судді, а судді і як наслідок апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права у зв'язку з чим останній просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги в вищевказаній частині, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом першої інстанції встановлено, що 19.03.2008 року ОСОБА_3 був зарахований на посаду помічника судді апеляційного суду Одеської області як такий, що пройшов за конкурсом, з присвоєнням 11 рангу державного службовця на підставі наказу апеляційного суду Одеської області № 28-ос.

13.12.2011 року ОСОБА_3 був переведений на посаду помічника судді на строковий трудовий договір на час виконання суддею ОСОБА_4 повноважень судді апеляційного суду Одеської області на підставі наказу апеляційного суду Одеської області № 95-ос.

15.03.2016 року суддя апеляційного суду Одеської області ОСОБА_4 склала подання про звільнення ОСОБА_3 з посади помічника судді апеляційного суду Одеської області на підставі перевірки його на причетність до дій, що мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України, а також у зв'язку з її допитом в якості свідка з вказаних підстав.

Наказом керівника апарату апеляційного суду Одеської області № 85-ос від 11.04.2016 року ОСОБА_3 було звільнено з посади за поданням судді ОСОБА_4 відповідно до ч.3 ст.154 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" та п.п.7, 19 Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, затвердженого рішенням Ради суддів України № 14 від 25.03.2011 року.

Позивач не погоджується з даним наказом та просить його скасувати.

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ Апеляційного суду Одеської області № 85-ос від 11.04.2016 року, яким позивача було звільнено із займаної посади, прийнятий відповідачем обґрунтовано.

Колегія суддів вважає правильним такий висновок суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.154 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року кожний суддя суду загальної юрисдикції має помічника, статус і умови діяльності якого визначаються цим Законом, Законом України "Про державну службу" та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України.

Згідно з п.2 Положення про помічника судді суду загальною юрисдикції, затвердженого Рішенням Ради суддів України № 14 від 25.03.2011 року, помічник судді - це посадова особа, яка перебуває на державній службі, забезпечує виконання суддею відповідних повноважень та сприяє здійсненню правосуддя.

Відповідно до п.3 Положення про помічника судді суду загальною юрисдикції, затвердженого Рішенням Ради суддів України № 14 від 25.03.2011 року, помічник судді є працівником апарату суду.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 року регулювання правового становища державних службовців, що працюють в органах прокуратури, апаратах судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.

Відповідно до ч.3 ст.154 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року судді самостійно здійснюють добір помічників, помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Пунктом 7 Положення про помічника судді суду загальною юрисдикції, затвердженого Рішенням Ради суддів України № 14 від 25.03.2011 року, також визначено, що судді самостійно здійснюють добір помічників, помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Згідно з п.19 Положення про помічника судді суду загальною юрисдикції, затвердженого Рішенням Ради суддів України № 14 від 25.03.2011 року, помічник судді може бути звільнений з посади з дотриманням вимог законодавства про працю та Закону України "Про державну службу" на підставі заяви про звільнення за власним бажанням або за мотивованим поданням судді, а у випадку тривалої відсутності судді (тривале відрядження, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною тощо) - за наказом керівника апарату відповідного суду; у разі припинення повноважень судді відповідного суду та звільнення судді з займаної посади у встановленому законом порядку, помічник судді звільняється із займаної посади з дотриманням гарантій, передбачених законодавством.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" чітко встановлюється порядок призначення на посаду та звільнення з посади державних службовців (помічників суддів), що працюють в апаратах судів, то норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що Кодекс законів про працю України не може бути застосований до даних правовідносин, адже прийняття на роботу та звільнення помічника судді регулюється спеціальним законом.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року не передбачає обов'язку запропонувати помічнику іншу посаду в разі внесення подання судді про його звільнення.

Відповідно до п.17 Положення про помічника судді суду загальною юрисдикції, затвердженого Рішенням Ради суддів України № 14 від 25.03.2011 року, у випадку тривалої відсутності судді (тривале відрядження, відсторонення судді від посади, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною тощо), а також у період з моменту закінчення (припинення) повноважень судді з відправлення правосуддя до моменту поновлення цих повноважень або звільнення судді з займаної посади у встановленому законом порядку, помічник судді може тимчасово виконувати обов'язки помічника іншого судді, про що на підставі особистої заяви помічника судді та подання відповідного судді видається наказ керівника апарату суду. Крім того, у випадку тривалої відсутності судді (тривале відрядження, відсторонення судді від посади, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною тощо), а також з моменту закінчення (припинення) повноважень судді з відправлення правосуддя або звільнення судді з займаної посади у встановленому законом порядку, помічника судді за його згодою наказом керівника апарату суду може бути переведено на іншу посаду працівника апарату суду на строк до припинення тривалої відсутності судді або поновлення повноважень судді. У разі відсутності згоди помічника виконувати обов'язки помічника іншого судді або працівника апарату суду його може бути звільнено з посади на підставі пункту 6 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України. У разі відсутності помічника судді з причин хвороби, відпустки, відрядження виконання його обов'язків може бути покладено керівником апарату суду на іншого працівника апарату суду за погодженням зі суддею.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що на час звільнення позивача його заяви та подання іншого судді про призначення його помічником до відповідача не надходили.

Таким чином колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Апеляційного суду Одеської області про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку під час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 31.05.2017 року.

Суддя доповідач: Потапчук В.О.

Суддя: Шеметенко Л.П.

Суддя: Семенюк Г.В.