Справа № 686/850/17
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/850/17

Головуючий у 1-й інстанції: Карплюк О.І.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

01 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2017 року відповідач - УПФУ в м. Хмельницькому звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про визнання виконавчого листа № 2а-6328/10 від 25.03.2011 року таким, що не підлягає виконанню.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області ухвалою від 14.03.2017 року у задоволенні вказаної заяви відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову , якою задовольнити вимоги вказаної заяви в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що постановою Хмельницького міськрайонного суду від 18 листопада 2010 року визнано протиправними дії (бездіяльність) управління Пенсійного Фонду України у м. Хмельницькому щодо невиплати ОСОБА_2 підвищення пенсії в розмірі 30% відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року по 1 жовтня 2010 року, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року по 1 жовтня 2010 року включно підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі положень статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та виплачених сум.

25.03.2011 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, на підставі вказаної постанови, було видано виконавчий лист.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2012 року вирішено постанову Хмельницького міськрайоного суду Хмельницької області від 18 листопада 2010 року скасувати, позовні вимоги ОСОБА_2 в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому нарахувати та виплатити їй щомісячне підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 1 січня 2010 року по 18 квітня 2010 року залишити без розгляду, визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 19 квітня 2010 року по 1 жовтня 2010 року протиправною, зобов'язати управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", тобто 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 19 квітня 2010 року по 1 жовтня 2010 року включно, з урахуванням виплачених сум.

Суд першої інстанції за наслідками розгляду вказаної заяви, прийшов до висновку що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Колегія суддів, із такими висновками суду першої інстанції погодитися не може з огляду на наступне.

Статтею 259 КАС України визначено порядок, оформлення виконавчого листа, виправлення помилки в ньому та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно ч. 1 цієї статті, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч.2 вказаної статті, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

В силу ч.4 статті 259 КАС України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Отже, виходячи зі змісту вказаної норми, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, у разі:

- якщо його було видано помилково. Помилка може стосуватися особи, якій видано виконавчий лист, і яка не має права на його одержання (були відсутні повноваження, не було заяви стягувача), боржника, законної сили судового рішення тощо;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою;

- з інших причин. При цьому словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, які, наприклад, пов'язані із процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, у випадку видачі виконавчого листа, якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково, такий виконавчий лист підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню повністю або у окремій частині.

Згідно з матеріалами справи, рішення суду першої інстанції на підставі якого було видано вказаний виконавчий лист в частині задоволення позовних вимог за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 01 жовтня 2010 року було скасоване відповідно до постанови суду апеляційної інстанції, а позовні вимоги задоволені з 19 квітня 2010 року по 01 жовтня 2010 року.

Таким чином, у відповідача відсутній обов'язок як боржника щодо виконання рішення суду у зазначеній частині, що як наслідок свідчить про те, що виконавчий лист у цій частині є таким, що не підлягає виконанню у зв'язку із відсутністю обов'язку боржника.

При цьому, вимоги апелянта щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в цілому є безпідставними в силу наявності обов'язку відповідача як боржника за період з 19 квітня 2010 року по 01 жовтня 2010 року підтвердженого постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2012 року.

Враховуючи зазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що виданий 25.03.2011 року виконавчий лист за № 2а-6328/10 необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню у частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 18 квітня 2010 року.

При винесенні оскаржуваної ухвали, на думку колегії суддів, суд першої інстанції зобов'язаний був врахувати вищевказані норми процесуального права і обставини справи та задовольнити вказану заяву відповідача у відповідній частині.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено необґрунтований висновок щодо відсутності підстав для задоволення заяви відповідача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Згідно ч.6 статті 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 199, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про перерахунок пенсії скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист № 2а-6328/10 від 25.03.2011 року таким, що не підлягає виконанню в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 18 квітня 2010 року.

В іншій частині задоволення заяви відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.