Справа № 819/3121/14-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року м. Київ К/800/21156/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Пасічник С.С.,
Стародуба О.П., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до прокурора Тернопільської області Гулкевича Юрія Дмитровича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою прокуратури Тернопільської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 квітня 2015 року, -

встановив:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправною бездіяльність прокурора Тернопільської області Гулкевича Ю.Д. в частині відсутності належного розгляду її звернення від 10 грудня 2014 року відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) та зобов'язати відповідача належно розглянути зазначене звернення в її присутності згідно статті 18 вказаного Закону.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 квітня 2015 року постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність прокурора Тернопільської області Гулкевича Ю.Д. в частині відсутності належного розгляду звернення ОСОБА_1 від 10 грудня 2014 року відповідно до вимог статті 7 Закону № 393/96-ВР. Зобов'язано прокурора Тернопільської області належно розглянути звернення позивача від 10 грудня 2014 року в її присутності відповідно до вимог статті 18 Закону № 393/96-ВР.

У касаційній скарзі прокуратура Тернопільської області, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 квітня 2015 року та залишити в силі постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року.

ОСОБА_1 подала письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить в задоволенні такої відмовити.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20 серпня 2014 року із прокуратури міста Тернополя до прокуратури Тернопільської області надійшло звернення ОСОБА_1 з приводу порушення посадовими особами Тернопільської обласної державної адміністрації під час розгляду її скарги від 27 червня 2014 року вимог Закону № 393/96-ВР.

Заступник прокурора Тернопільської області Галицький О. листом від 3 жовтня 2014 року № 07/1-92-14 проінформував позивача, що за результатами проведеної перевірки прокуратурою області 3 жовтня 2014 року голові Тернопільської обласної державної адміністрації внесено подання, яким його зобов'язано вжити вичерпних заходів до усунення порушення закону, причин та умов, що їх сприяють.

12 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася до прокуратури Тернопільської області з приводу відсутності належного реагування Тернопільською обласною державною адміністрацією на виявлені порушення при розгляді її скарги.

Листом від 17 листопада 2014 року № 07/1-72-14 заступник прокурора Тернопільської області Галицький О. повідомив позивача, що прокуратурою області 14 листопада 2014 року голові Тернопільської обласної державної адміністрації надіслано лист щодо неналежного розгляду подання про усунення порушень вимог законодавства про звернення громадян.

24 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася до прокуратури Тернопільської області із зверненням, яким повідомила про неналежний розгляд її скарги Тернопільською обласною державною адміністрацією та відсутність інформації про розгляд подання від 3 жовтня 2014 року.

Заступник прокурора Тернопільської області Галицький О. листом від 5 грудня 2014 року № 07/1-92-14 надав позивачеві відповідь про те, що на виконання вимог прокурора області Тернопільською обласною державною адміністрацією вжито заходів щодо усунення та недопущення надалі порушень, зазначених у поданні. 28 листопада 2014 року обласною державною адміністрацією їй надіслано відповідь про результати розгляду її звернення. Також ОСОБА_1 роз'яснено, що прийняте прокурором рішення може бути оскаржено вищестоящому прокурору або до суду.

10 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до прокурора Тернопільської області із скаргою щодо рішення, прийнятого заступником прокурора області Галицьким О., у якій зазначає, що не вважає розгляд її скарги Тернопільською обласною державною адміністрацією належним, заступник прокурора Тернопільської області Галицький О. надаючи 5 грудня 2014 року відповідь на її звернення помилково вважає, що надісланий їй обласною державною адміністрацією лист від 28 листопада 2014 року є результатом розгляду її скарги, та що вказаною адміністрацією усунуті порушення Закону № 393/96-ВР, які були допущені при розгляді скарги. У цьому зверненні позивач просила вжити відповідних заходів щодо усунення встановлених порушень Закону № 393/96-ВР стосовно скарги і зобов'язати Тернопільську обласну державну адміністрацію їх усунути та розглянути скаргу належним чином.

За результатами розгляду заступником прокурора Тернопільської області Галицьким О. вказаного звернення ОСОБА_1 надано відповідь від 15 грудня 2014 року № 07/1-92-14 про те, що її звернення розглянуто по суті та надано відповідь 5 грудня 2014 року. Роз'яснено, що 26 жовтня 2014 року набрав чинності пункт 1 розділу XIII Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, яким передбачено, що прокуратура виконує функцію нагляду за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержанням законів з цих питань органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами виключно у формі представництва інтересів громадянина або держави в суді, а тому органи прокуратури позбавляються можливості застосовувати положення статей 21, 23 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII (далі - Закон № 1789-XII) в частині порядку, приводів та підстав для проведення перевірок у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів, прийняття постанов та внесення подань. Також вказано, що із Закону № 393/96-ВР виключено статтю 29, якою регулювався прокурорський нагляд за додержанням законодавства про звернення громадян та роз'яснено, що дії чи бездіяльність та рішення посадових і службових осіб облдержадміністрації при розгляді звернень підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при розгляді звернення ОСОБА_1 вжито усіх передбачених Законами № 393/96-ВР, № 1789-XII можливих заходів щодо захисту її порушених прав. Також суд першої інстанції вважав правомірним посилання у відповіді від 15 грудня 2014 року на зміни, що внесені у Закон № 1789-XII щодо позбавлення можливості прокуратури застосування положень статей 21, 23 цього Закону в частині порядку, приводів та підстав для проведення перевірок у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів, прийняття постанов та внесення подань.

Суд апеляційної інстанції не погодився із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, визнав протиправною бездіяльність прокурора Тернопільської області Гулкевича Ю.Д. в частині відсутності належного розгляду звернення ОСОБА_1 від 10 грудня 2014 року відповідно до вимог статті 7 Закону № 393/96-ВР та зобов'язав відповідача належно розглянути вказане звернення позивача в її присутності згідно вимог статті 18 зазначеного Закону.

Так, частиною 1 статті 1 Закону № 393/96-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) закріплено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За приписами частин 1, 4 статті 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до частин 1, 3 статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень (стаття 18 Закону № 393/96-ВР).

Приписами статті 19 вказаного Закону визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, окрім іншого, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Статтею 123 Конституції України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачалося, що організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

У відповідності до статті 12 Закону № 1789-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду. Прокурор здійснює нагляд за додержанням вимог законодавства щодо порядку розгляду скарг всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами. Прийняте прокурором рішення може бути оскаржено вищестоящому прокурору або до суду.

Згідно пункту 4.4 Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 21 червня 2011 року № 9гн, (чинної на час виникнення спірних відносин) направлення звернень прокурорам, що не мають повноважень на їх розгляд або які раніше приймали рішення з оскаржуваних питань, а також прокурорам, дії яких оскаржуються, забороняється. Не допускається прийняття рішень по зверненнях за висновками підпорядкованих прокурорів, чиї дії оскаржуються.

Суд апеляційної інстанції вірно встановив, що в порушення зазначених вимог відповідач передав скаргу ОСОБА_1 від 10 грудня 2014 року, яка була подана на його ім'я, на розгляд заступнику прокурора Тернопільської

області Галицького О., дії якого безпосередньо і були оскаржені, а тому колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновком апеляційного суду про протиправну бездіяльність прокурора Тернопільської області в частині відсутності належного розгляду вказаного звернення позивача та зобов'язання його розглянути це звернення у відповідності до вимог законодавства згідно наданих громадянам прав.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи та висновків суду апеляційної інстанції, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу прокуратури Тернопільської області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до прокурора Тернопільської області Гулкевича Юрія Дмитровича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Пасічник С.С.

Стародуб О.П.