Справа № 367/1228/17
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/1228/17 Головуючий у 1-й інстанції: Оладько С.І.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 27 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 до суду з позовом до УПСЗН Ірпінської міської ради про: визнання протиправними дії відповідача щодо стягнення надміру перерахованих сум адресної допомоги з позивачки; визнання протиправними дії відповідача щодо невиплати та неперерахуванні позивачці адресної допомоги в призначеному розмірі 2210,00 грн.; зобов'язання відповідача поновити їй виплату адресної допомоги в розмірі 2210,00 грн.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 27 березня 2017 позов задоволено.

На зазначене рішення суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу про скасування вказаної постанови та прийняття нової про відмову у задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

У зв'язку із проведенням антитерористичної операції позивачка перемістилась у м. Ірпінь, Київської області, де взята на облік до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради, як особа, що перемістилася з тимчасово окупованої території, у зв'язку з чим видано довідку від 03.12.2014 року № .

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 1 жовтня 2014 року № 505 (далі - Постанова № 505) позивачці з 03.12.2014 року була призначена грошова допомога, яку вона отримувала до 21.07.2016 року.

03.06.2016 року ОСОБА_2 отримане повідомлення про припинення адресної допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №505, оскільки, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, член сімї позивачки ОСОБА_3 володіє нерухомим майном 1/4 житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, тому позивачці необхідно повернути отриману адресну допомогу в сумі 39499,59 грн.

Позивачка, вважаючи дану відмову такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, звернувся до суду за захистом порушених, на її думку, прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував власну позицію тим, що відповідач, припинивши виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, діяв неправомірно.

Надаючи правову оцінку обставинам справи з урахуванням висновків суду першої інстанції та доводів апеляційної скарги, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду виходить з такого.

Як внутрішньо переміщеним особам позивачці було призначено щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Порядок та підстави надання такої допомоги визначається Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі Порядок).

Згідно з п.2 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п.6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, та коли будь-хто з членів сім»ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Судом встановлено, що чоловік позивачки - ОСОБА_3 є власником ? квартири, за адресою: АДРЕСА_1. Дана квартира складається з двох кімнат, загальною площею 50,7 кв.м. (житлова площа 30,7 кв.м.).

Посилання суду першої інстанції на тлумачення поняття «житлове приміщення», як невідповідність нормам ДБН стосовно ? власності квартири чоловіка позивачки, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до п.6 вищезазначеного Порядку, законодавець наявність власності не ставить в залежність до дотримання будь-яких норм ДБН чи норм забезпечення житлом.

Така правова позиція підтримана ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.04.2017 року по справі №К/800/12622/17.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач правомірно припинив ОСОБА_2 виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову - ч.2 згаданої статті.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з'ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає до скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову, що узгоджується з положеннями п.3 ст.2 КАС України.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради - задовольнити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 27 березня 2017 року - скасувати, постановивши нову про відмову у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.В. Саприкіна

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Епель О.В.