Справа № 805/501/17-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 р. Справа №805/501/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 12:00

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., при секретарі Широбокові І.В., за участю представників позивача Педенка Л.П., Соляк М.Ю., Грецького В.Г., представників відповідача Сорокотяг Н.О., Мельник Л.О., Вовченка С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Малого приватного підприємства "Галеніка" до Слов'янської об'єднаної держаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що контролюючий орган, приймаючи податкове повідомлення-рішення, неправомірно збільшив суму грошових зобов'язань з податку на прибуток, оскільки розрахунки собівартості за друге півріччя 2014 року контролюючим органом здійснені невірно, без врахування вимог п.140.4 ст.140 Податкового кодексу України. Просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28 вересня 2016 року №.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що за результатом перевірки встановлені порушення за 2014 рік в частині визначення фактичної собівартості реалізованих товарів за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, у т.ч. за період з 01.01.2014 по 30.06.2014 у сумі 10714991 грн., та за період з 01.07.2014 по 31.12.2014 у сумі 12889478 грн., при цьому різниця між задекларованими МПП «Галеніка» показником собівартості придбаних та реалізованих товарів склала 1048736 грн. Просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

ЗАслухавши представників сторін, суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Мале приватне підприємство «Галеніка» (, 84109, Донецька обл., місто Слов'янськ, вулиця Ком'яхова, будинок 51) зареєстроване у якості юридичної особи виконавчим комітетом 18.11.1992року.

08 вересня 2016 року за результатами документальної планової виїзної перевірки МПП «Галеніка» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 з питань дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та інших податків за період з 01.01.2012 по 31.12.20154, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014 відповідачем складено акт №4862/14-.

З висновків вбачається, що перевіркою, зокрема, встановлено порушення п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.4, п.138.6 ст.138 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 188773 грн. за 2014 рік.

28 вересня 2016 року на підставі вказаного акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 235966,25 грн., в т.ч. за податковим зобов'язанням у сумі 188773,00 грн., за штрафними санкціями - 47193,25 грн.

08 грудня 2016 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області прийнято рішення про результати розгляду скарги№7087/10/05-99-10-01-12-1, яким податкове повідомлення-рішення залишено без змін, скаргу - без задоволення.

З акту перевірки (стор.30, додаток 7) вбачається, що при вирахуванні собівартості реалізованих товарів підприємство застосувало розрахунок середнього проценту торгівельної націнки товарів відповідно П.22 П (С) БО 9 «Запаси».

З декларації вбачається, що за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 позивачем задекларована сума собівартості реалізованих товарів у розмірі 24653204,00 грн. (ряд.05.1 «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)»)

При цьому, проводячи розрахунок за перше півріччя 2014 року відповідач врахував щомісячний відсоток націнки (рядок 11 додатку), який розрахований без урахування ПДВ, та обрахував собівартість (рядок 13 додатку) без ПДВ у другому півріччі 2014 року.

Розбіжність між даними контролюючого органу та даними підприємства обумовлюється виключно тим, що перевіряючими при обрахунку собівартості товару за друге півріччя 2014 року узятий щомісячний відсоток націнки (рядок 8, 15 додатку) розрахований підприємством з урахуванням ПДВ та розраховано собівартість товару (рядок 10, 16 додатку) з урахуванням ПДВ, а обсяги реалізації для обчислення собівартості без урахування ПДВ.

За правилами пункту 138.4 Податкового кодексу, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім не розподільних постійних загально виробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI платник податку проводить оцінку вибуття запасів за методами, встановленими відповідним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Для всіх одиниць запасів, що мають однакове призначення та однакові умови використання, застосовується лише один із дозволених методів оцінки їх вибуття.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову хвітність в Україні» регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, який затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності.

Крім того, згідно положення про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку затвердженого наказом №1 від 03.01.2014 застосовується метод оцінки вибуття запасів, встановлений Положенням (стандартом) 9 "Запаси", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20.10.99 N 246.

Відповідно до пункту 22 оцінка за цінами продажу заснована на застосуванні підприємствами роздрібної торгівлі середнього проценту торговельної націнки товарів. Цей метод можуть застосовувати (якщо інші методи оцінки вибуття запасів не виправдані) підприємства, що мають значну і змінну номенклатуру товарів з приблизно однаковим рівнем торговельної націнки. Собівартість реалізованих товарів визначається як різниця між продажною (роздрібною) вартістю реалізованих товарів і сумою торговельної націнки на ці товари. Сума торговельної націнки на реалізовані товари визначається як добуток продажної (роздрібної) вартості реалізованих товарів і середнього відсотку торговельної націнки. Середній відсоток торговельної націнки визначається діленням суми залишку торговельних націнок на початок звітного місяця і торговельних націнок у продажній вартості одержаних у звітному місяці товарів на суму продажної (роздрібної) вартості залишку товарів на початок звітного місяця та продажної (роздрібної) вартості одержаних у звітному місяці товарів.

Отже, розраховуючи розмір середнього відсотку торгівельної націнки на товари відповідно до вимог стандарту, суму торгівельної націнки на реалізовані товари, яка визначається як добуток продажної (роздрібної) вартості реалізованих у звітному періоді товарів і середнього відсотку торгівельної націнки та собівартість товарів позивач діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

За визначенням у підпункті 14.1.27 Податкового кодексу України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником);

За нормами пункту 138.2. Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Пунктом 138.1 ст. 38 Податкового кодексу України визначено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Пункт 138.2 ст.138 Кодексу встановлює, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, всі висновки акту перевірки щодо порушень позивачем податкового законодавства спростовуються наявними у справі матеріалами, а податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі цього акту, підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв'язку з цим, на користь позивача підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 3539,49 грн.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ

Позов Малого приватного підприємства «Галеніка» до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 28 вересня 2016 року №.

Стягнути з Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Малого приватного підприємства «Галеніка» судові витрати у розмірі 3539 (три тисячі п'ятсот тридцять дев'ять) грн. 49 коп.

У судовому засіданні 07 червня 2017 року проголошена вступна та резолютивна частина постанови. Повний текст постанови буде складено 09 червня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особами, які беруть участь у справі, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кошкош О.О.