Справа № 803/1480/16
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 р. Справа № 876/9078/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2016 року у справі за позовом Головного управління ДФС у Волинській області до Приватного підприємства ІСІС Плюс про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків,

ВСТАНОВИЛА :

Головне управління ДФС у Волинській області 4.10.2016року звернулося з позовом до Приватного підприємства ІСІС Плюс про зупинення видаткових операцій на рахунках позивача до дня складання акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано в податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у звязку з наявністю у відповідача податкового боргу в сумі 7511,50 грн. позивачем прийнято рішення про опис майна у податкову заставу. З метою здійснення опису майна податковим керуючим було здійснено виїзд до відповідача, однак представником останнього було відмовлено у наданні необхідних для опису документів мотивуючи тим, що оскаржується податкове повідомлення-рішення на вищевказану суму, про що складено відповідний акт. У звязку з цим позивач просить зупинити видаткові операції Приватного підприємства ІСІС Плюс на банківських рахунках.

Оскаржуваною постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2016 року в задоволенні позовної заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що у звязку з наявністю у відповідача податкового боргу в сумі 7511,50 грн. позивачем прийнято рішення про опис майна у податкову заставу. З метою здійснення опису майна податковим керуючим було здійснено виїзд до відповідача, однак представником останнього було відмовлено у наданні необхідних для опису документів мотивуючи тим, що оскаржується податкове повідомлення-рішення на вищевказану суму, про що складено відповідний акт. У звязку з цим позивач просить зупинити видаткові операції Приватного підприємства ІСІС Плюс на банківських рахунках.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 04 листопада 2015 року оскаржені ПП ІСІС Плюс в судовому порядку до Волинського окружного адміністративного суду 29 вересня 2016 року. Ухвалою суду від 30 вересня 2016 року відкрито провадження в справі №803/1458/16, а відтак податковий борг в сумі 7511,50 грн. не є узгодженим.

Відповідно до довідки ГУ ДФС у Волинській області станом на 21 жовтня 2016 року заборгованість ПП ІСІС Плюс по платежах до бюджету відсутня. Так, як наявний у відповідача податковий борг оскаржений в судовому порядку та рішення у даній справі не набрало законної сили, а відтак є неузгодженим, що є обовязковою умовою виникнення права податкової застави, вимоги податкового керуючого щодо проведення опису майна є протиправними, тому відмова платника податку від надання необхідних для опису майна у податкову заставу документів є правомірною. В звязку з відсутністю у ПП ІСІС Плюс узгодженого податкового боргу в сумі 7511,50 грн., суд вважає, що заявлений позов Головного управління ДФС у Волинській області про зупинення видаткових операцій на рахунках ПП ІСІС Плюс до дня складання акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна - є передчасним.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що керівником органу ДФС 29 вересня 2016 року прийнято рішення №4962/10/03-20-17-13 про опис майна у податкову заставу платника податків ПП ІСІС Плюс. З метою здійснення опису майна податковим керуючим 29 вересня 2016 року було здійснено виїзд до відповідача, однак представником відповідача не було надано необхідних для опису документів, про що складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 89.4 статті 89 ПК України у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу. Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов'язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна. Отже, з системного аналізу вказаних норм випливає, що зупинення видаткових операцій є наслідком перешкоджання платника податків податковому керуючому у здійсненні опису майна такого платника, при наявності у податкового керуючого законних підстав для вчинення таких дій.

Перевіряючи наявність у податкового керуючого законних підстав для здійснення опису майна, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Приписами пунктів 89.1, 89.2 статті 89 ПК України визначено, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно із пунктом 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

За приписами пункту 91.3 статті 91 ПК України податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг. Таким чином, обовязковою підставою виникнення податкової застави та складання акту опису майна є наявність у платника податків податкового боргу.

Згідно пунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України , сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, є податковим боргом.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для здійснення опису активів була наявність, на думку позивача, несплаченого відповідачем податкового боргу в загальному розмірі 7511,50грн. з яких: 1) 4412,68 грн. в результаті донарахування грошового зобовязання за податковим повідомленням-рішенням № від 04 листопада 2015 року; 2) 751,48 грн. в результаті донарахування грошового зобовязання за податковим повідомленням-рішенням № від 04 листопада 2015 року. Також, внаслідок несвоєчасної сплати податкових зобовязань нарахована пеня в загальній сумі 1093,06 грн. Отже, загальна сума податного боргу підприємства становить 7511,50 грн. Між тим, судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 04 листопада 2015 року оскаржені ПП ІСІС Плюс в судовому порядку до Волинського окружного адміністративного суду 29 вересня 2016 року. Ухвалою суду від 30 вересня 2016 року відкрито провадження в справі №803/1458/16, а відтак податковий борг в сумі 7511,50 грн. не є узгодженим.

Відповідно до довідки ГУ ДФС у Волинській області станом на 21 жовтня 2016 року заборгованість ПП ІСІС Плюс по платежах до бюджету відсутня. Оскільки, наявний у відповідача податковий борг оскаржений в судовому порядку та рішення у даній справі не набрало законної сили, а відтак є неузгодженим, що є обовязковою умовою виникнення права податкової застави, вимоги податкового керуючого щодо проведення опису майна є протиправними, тому відмова платника податку від надання необхідних для опису майна у податкову заставу документів є правомірною.

В звязку з відсутністю у ПП ІСІС Плюс узгодженого податкового боргу в сумі 7511,50 грн., суд вважає, що заявлений позов Головного управління ДФС у Волинській області про зупинення видаткових операцій на рахунках ПП ІСІС Плюс до дня складання акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, є передчасним.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Під час судового розгляду справи позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у ПП ІСІС Плюс податкового боргу станом на день розгляду справи, до сплати якого просив застосувати зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ч 3 160 ст. 195, 196, 199, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2016 року у справі № 803/1480/16 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

ОСОБА_1