Справа № 820/16775/14
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року м. Київ К/800/4351/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Заїки М.М., Мойсюка М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «Регіон Харків»

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року

у справі № 82016775/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Регіон Харків»

до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області

Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції

про звільнення майна з-під арешту, -

встановив:

ТОВ «Регіон - Харків звернулося до суду з адміністративним позовом до управління ДВС ГУЮ в Харківській області, Жовтневого ВДВС Харківського міського управління юстиції), в якому просило:

- звільнити майно позивача з-під арешту, що був накладений на підставі постанови відповідача-2 про відкриття виконавчого провадження від 25.12.2009 р. за № 16550851 Жовтневим ВДВС Харківського МУЮ; Халєєв Т.В. на нежитлові приміщення: підвалу VI, VII; першого поверху за № 1, другого поверху за №№ 19-34 в нежитловій цегляній будівлі літерою «А-2», загальною площею - 458,9 кв.м, що розташована в м. Харкова, вул. Маршала Конєва, 2, що належить ТОВ «Регіон-Харків»;

- звільнити майно позивача з-під арешту, що був накладений на підставі постанови відповідача-1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.07.2013 р. за ВП № 36254708 відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції в Харківській області на нежитлові приміщення: підвалу VI, VII; першого поверху за № 1, другого поверху за №№ 19-34 в нежитловій цегляній будівлі літерою «А-2», загальною площею - 458,9 кв.м, що розташована в м. Харкова, вул. Маршала Конєва, 2, що належить ТОВ «Регіон-Харків».

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Регіон - Харків не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та постановити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів, перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів щодо правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на виконанні у Жовтневому відділі ДВС ХМУЮ перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 4538, виданого 19.11.2009 року, про звернення стягнення на користь ПАТ «Банк Тавріка» на нежитлові приміщення: підвалу VI, VII; першого поверху за № 1, другого поверху за №№ 19-34 в нежитловій цегляній будівлі літерою «А-2», загальною площею - 458,9 кв.м, що розташована в м. Харкова, вул. Маршала Конєва, 2, що належать ТОВ «Регіон - Харків.

Державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису та встановлено боржнику (ТОВ «Регіон - Харків) строк для самостійного виконання рішення.

На виконання постанови начальника управління ДВС ГУЮ у Харківській області від 27.05.2013 року вказане виконавче провадження було передано з Жовтневого відділі ДВС ХМУЮ до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Харківській області.

17.07.2013 року у зв'язку з невиконанням боржником рішення у строк, наданий для самостійного виконання, на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 90355,28 грн.

З метою забезпечення зберігання майна боржника, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Харківській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.07.2013 року ВП № 36254708, якою було накладено арешт на нежитлові приміщення: підвалу VI, VII; першого поверху за № 1, другого поверху за №№ 19-34 в нежитловій цегляній будівлі літерою «А-2», загальною площею - 458,9 кв.м, що розташована в м. Харкова, вул. Маршала Конєва, 2, що належать ТОВ «Регіон-Харків», в межах суми боргу та суми виконавчого збору, всього у розмірі 993908,10 грн.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно п. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Відповідно до частини першої та другої ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що державним виконавцем було повернуто виконавчий документ не органу який його видав (нотаріусу), а стягувачу, яким є ПАТ «Банк Тавріка», на підставі ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», не передбачено зняття арешту з майна боржника у разі повернення виконавчого документу стягувану, оскільки згідно ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку щодо правомірності дій державних виконавців при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.12.2009 року № 16550851 та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.07.2013 року.

І відповідно, відмова відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Харківській області щодо зняття арешту з майна позивача не порушує його права та інтереси, а державний виконавець, не зазначивши про звільнення з-під арешту майна позивача у постанові про повернення виконавчого документу стягувачеві, діяв на підставі та у спосіб, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «Регіон Харків» відхилити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.Ф.Загородній

Судді М.М. Заїка

М.І. Мойсюк