Справа № 806/1050/16
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5278/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І.,Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І. В.,

прокурора Гальчинського С.О.,

представника Міністерства оборони України Шведи О.Б.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2016 року у справі за позовом першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави - Міністерства оборони України в особі органу уповноваженого на здійснення функцій у спірних відносинах - Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_2 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року перший заступник військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави - Міністерства оборони України в особі органу уповноваженого на здійснення функцій у спірних відносинах - Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі в розмірі 19093,45 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.11.2016 позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 19093,45 грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_2, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки суд не в повному обсязі з'ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі, зокрема, не встановив судової юрисдикції, що призвело до невірного застосування норм матеріального та процесуального права.

Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 11.11.2016.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта та його представника, які апеляційну скаргу підтримали, представника прокуратури та Міністерства оборони України, які просять в задоволенні апеляційної скарги відмовити, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а провадження у справі закрити з таких підстав.

У справі встановлено, що 28.07.2015 наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 23-КС ОСОБА_2 зараховано на перший курс навчання до Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

25.09.2015 ОСОБА_2 було написано рапорт про відрахування його з числа курсантів Академії у зв'язку з небажанням продовжувати навчання та зобов'язання ним провести відшкодування вартості навчання.

Згідно з наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 94-КС від 20.10.2015 сержанта ОСОБА_2, курсанта 212-НА навчальної групи 23 навчального курсу факультету ракетних військ і артилерії, відраховано з числа курсантів першого курсу спеціальності «Управління діями підрозділів ракетних військ і артилерії» спеціалізації «Управління діями підрозділів артилерії» у зв'язку з небажанням продовжувати навчання.

Згідно з наказом № 247 від 20.10.2015 ОСОБА_2, відрахованого з числа курсантів, знято із усіх видів забезпечення та виключено із списків особового складу Академії та з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006 визначено розмір витрат, пов'язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, які йому необхідно відшкодувати в сумі 19093,45 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що сума витрат, пов'язаних з утриманням ОСОБА_2 у вищому навчальному закладі, підлягає стягненню з відповідача в розмірі 19093,45 грн.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує таке.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення (частина друга статті 4 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби та спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

У порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК України).

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964.

Зазначений Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Таким чином, оскільки даний справі виник з приводу відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсанта у вищому військовому навчальному закладі, який у цих правовідносинах не є суб'єктом владних повноважень, апеляційний суд приходить до висновку про те, що справа підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 12 жовтня 2016 року (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 62621632), яка відповідно до статті 244-2 КАС України є обов'язковою при вирішенні подібних справ судами нижчих інстанцій.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Згідно з частиною 1 статті 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, вона підлягає скасуванню з прийняттям ухвали про закриття провадження у справі з наведених вище підстав.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 203, ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2016 року у справі № 806/1050/16 скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді А. І. Рибачук
Д.М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлений 09.06.2017.