Справа № 806/2950/16
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м.Житомир справа № 806/2950/16

категорія 2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Нагірняк М.Ф., суддів: Токарева М.С., Шуляк М.С.,

за участю: секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

позивач ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров'я України про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання розглянути скарги від 16.10.2016 року та 29.04.2016 року, стягнення моральної шкоди 1000000,00 грн,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства охорони здоров'я України про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання розглянути скарги від 16.10.2016 року та 29.04.2016 року, стягнення моральної шкоди в розмірі 1000000,00 грн.

Заявою від 03.01.2017року Позивач збільшив свої позовні вимог в частині зобов'язання Відповідача розглянути його скарги від 13.07.2016року та від 05.11.2016року щодо недоліків в роботі медичних закладів та їх керівників м.Житомира, області та в роботі центрального апарату Міністерства охорони здоров'я України.

Заявою від 09.02.2017року Позивач збільшив свої позовні вимог в частині зобов'язання Відповідача розглянути його скарги від 21.09.2016року та від 23.11.2016року щодо недоліків в роботі медичних закладів та їх керівників м.Житомира, області та в роботі центрального апарату Міністерства охорони здоров'я України.

Заявою від 20.02.2017року Позивач збільшив свої позовні вимог в частині зобов'язання Відповідача вирішити питання з направлення на лікування за кордон, а також щодо зобов'язання провести переатестацію і відсторонення лікарів нейрохірургічного відділення Комунальної установи "Обласна клінічна лікарня ім.Ф.О.Горбачевського" ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від лікарської практики на час проведення кримінального провадження.

Ухвалою суду від 31.05.2017року закрито провадження в частині позовних вимог щодо відсторонення лікарів нейрохірургічного відділення Комунальної установи "Обласна клінічна лікарня ім.Ф.О.Горбачевського" ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від лікарської практики на час проведення кримінального провадження як таке, що не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні Позивач свої збільшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що в 2015році звертався зі скаргами на дії житомирських лікарів до народного депутата Веселової Н.В., яка була спрямована для розгляду до Відповідача з вимогою створення відповідної комісії . 13.07.2016року Позивач в черговий раз звернувся до Відповідача зі скаргою на дії житомирських лікарів, яка знову була направлена для розгляду до Управління охорони здоров'я Житомирської ОДА.

27.07.2016року лікарями-нейрохірургами Житомирської обласної лікарні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була неякісно проведена операція Позивачу, що стала підставою для його звернень до Відповідача 16.10.2016року, 21.09.2016року, 05.11.2016року з вимогою щодо створення міністерської комісії для розгляду щодо належного проведення його лікування, переатестації вказаних лікарів та відсторонення їх від лікарської практики на час проведення кримінального розслідування.

Крім цього, як пояснив Позивач, залишилися без належного розгляду його звернення від 29.04.2016року та від 23.11.2016року щодо недоліків в роботі Відповідача, Управління охорони здоров'я Житомирської ОДА та житомирських лікарів. Такі дії та бездіяльність Відповідача нанесли серйозну шкоду його здоров'ю, честі та гідності у зв'язку з чим для захисту своїх справ звернувся до суду.

Представник Відповідача в судове засідання не прибула, направила суду клопотання про розгляд справи без участі Відповідача та письмові заперечення, в яких зазначено, що всі звернення Позивача були розглянуті належним чином в межах повноважень Міністерства охорони здоров'я України з наданням йому відповідей. Крім того, в запереченнях зазначено, що Відповідач в силу своїх повноважень здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов'язаних лише з діяльністю установ та організацій, що належать до сфери його управління. Управління закладами медицини, які належать територіальним громадам, віднесено до повноважень відповідних органів місцевого самоврядування, а не Відповідача.

Крім того, як зазначено в письмових запереченнях, Відповідачем не завдано Позивачу жодної шкоди в результаті розгляду його звернень, а тому підстави для її відшкодування, передбачені чинним законодавством, відсутні.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення Позивача та письмові заперечення представника Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні взаємовідносини, що виникли між сторонами щодо реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, регулюються правовими нормами Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 N393/96-ВР (далі - Закон N393), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Статтею 3 вказаного Закону роз'яснено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Даною статтею також надано тлумачення зазначених термінів.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Частиною 1 ст. 5 Закону N393 передбачено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Особливості розгляду звернень громадян у Міністерстві охорони здоров'я України, в тому числі щодо забезпечення особистого прийому громадян, регламентовано Наказом цього ж міністерства від 09.04.2014р. N 253 "Про організацію виконання Закону України "Про звернення громадян" у Міністерстві охорони здоров'я України".

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що Позивач одночасно 29.04.2016року звернувся до Міністерства охорони здоров'я України та на урядову гарячу лінію із скаргою :

- на дії керівника Управління охорони здоров'я Житомирської ОДА щодо неправомірного створення комісії для розгляду його численних звернень і ненадання йому копії протоколу засідання цієї комісії;

- про невжиття заходів на його численні звернення щодо невідповідності займаній посаді керівника Житомирського міського управління охорони здоров'я;

- порушення його права на особистий прийом у Міністерстві охорони здоров'я України (а.с.18-19).

На вказані звернення Позивача Відповідачем були надані письмові відповіді відповідно від 23.05.2016року та від 24.05.2016року (а.с.43-46).

Згідно статті 19 Закону N 393 органи державної влади, в тому числі Відповідач, і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, зокрема, зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Всупереч вказаним вимогам Закону N 393 жодне питання, зазначене Позивачем в скаргах від 29.04.2016року, залишилося без належного розгляду.

Так, в досліджених судом листах Відповідача від 23.05.2016року та від 24.05.2016року не зазначено щодо правомірності чи неправомірності створення Управлінням охорони здоров'я Житомирської ОДА комісії для розгляду численних звернень Позивача, в тому числі щодо дотримання строків для створення такої комісії, і надання чи ненадання йому копії протоколу засідання цієї комісії.

Взагалі залишилося без жодного реагування вказане звернення Позивача в частині невжиття заходів на його численні звернення щодо невідповідності займаній посаді керівника Житомирського міського управління охорони здоров'я. В цій частині Позивачу не надано жодних роз'яснень.

Основні вимоги до організації та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві охорони здоров'я України регламентовані правовими нормами Порядку особистого прийому громадян у Міністерстві охорони здоров'я України, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я України 09 квітня 2014 року N 253.

Відповідно до п.2 цього Порядку особистий прийом громадян здійснюється з метою реалізації громадянами конституційного права на звернення та з метою сприяння у вирішенні проблемних питань, з якими звертаються громадяни до МОЗ України, відповідно до чинного законодавства.

Всупереч вказаним вимогам Порядку та ст.22 Закону N 393 питання щодо незабезпечення особистого прийому Позивача 05.10.2015року, що також були зазначені в скарзі від 29.04.2016року, також залишилися без розгляду.

Зазначене свідчить, що вказані тотожні скарги Позивача від 29.04.2016року до Міністерства охорони здоров'я України та на урядову гарячу лінію залишилися без належного розгляду, що свідчить про протиправну бездіяльність Міністерства охорони здоров'я України та про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.

В судовому засіданні також встановлено та визнається сторонами, що Позивач 13.07.2016року звернувся на урядову гарячу лінію із скаргою на дії головного лікаря та лікарів Житомирської міської лікарні (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8). Вказане звернення не містило жодних скарг на дії (бездіяльність Управління охорони здоров'я Житомирської ОДА (а.с47-49).

Відповідно до письмових заперечень Відповідача, вказане звернення Позивача листом Медичного департаменту МОЗ України від 19.07.2016року за №3.49-Б-8266/7716-зв було направлено для розгляду до Управління охорони здоров'я Житомирської ОДА (а.с.50).

За приписами ч. 2 ст. 7 Закону N 393 якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами звернення, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

В розумінні ст.15 цього ж Закону та підпункту 17 п.6 Типового положення про структурний підрозділ місцевої державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 р. N 887, Управління охорони здоров'я Житомирської ОДА наділено повноваженням щодо розгляду в установленому законодавством порядку звернень громадян на дії медичних працівників міста Житомира.

Зазначене свідчить, що звернення Позивача на урядову гарячу лінію від 13.07.2016року на дії головного лікаря та лікарів Житомирської міської лікарні правомірно передано на розгляд до Управління охорони здоров'я Житомирської ОДА, а тому позовні вимоги Позивача в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Правомірність, повнота і об'єктивність розгляду вказаного звернення безпосередньо Управлінням охорони здоров'я Житомирської ОДА не досліджувалася в судовому засіданні, так як не є предметом судового розгляду в даній адміністративній справі.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що Позивач також звертався до Відповідача із скаргами від 21.09.2016року, від 16.10.2016року та від 05.11.2016року щодо неякісного проведення йому (Позивачу) 27.07.2016року операції лікарями-нейрохірургами Житомирської обласної лікарні ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та щодо комісійного обстеження та направлення Позивача на лікування і реабілітацію в закордонну клініку (а.с.7-8,17, 51-52).

Механізм, порядок та підстави направлення громадян на лікування за кордон визначений правовими нормами Положення про порядок направлення громадян на лікування за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №991 від 08.12.1995 та наказом Міністерства охорони здоров'я № 307 від 06.06.2008.

Зокрема, п.1 даного Положення прямо передбачено, що питання направлення громадян на лікування за кордон порушують обласні, центральні районні (міські) лікарні, які надсилають до МОЗ Автономної Республіки Крим, управлінь (відділів) охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій детальний витяг з історії хвороби, надрукований у двох примірниках, обґрунтування доцільності лікування за кордоном, а також довідки про склад сім'ї хворого. Зазначені органи охорони здоров'я у разі визнання ними необхідності такого лікування надсилають ці документи МОЗ України або видають їх хворому (чи за його дорученням - іншій особі) для подання цьому Міністерству.

Отже, питання щодо для направлення пацієнта для лікування за кордон ініціюється лікувальними закладами, а МОЗ України. Тому, з метою дотримання відповідних процедур для вирішення поставленого у зверненнях Позивача питань, дані звернення були спрямовані до Управління охорони здоров'я Житомирської ОДА, яким доручено розглянути заяву ОСОБА_1

Про прийняті рішення Відповідачем Позивача було письмово повідомлено в листах від 27.10.2016року, від 07.11.2016року та одночасно доручено Департаменту охорони здоров'я забезпечити проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги Позивачу, в тому числі проведення йому (Позивачу) 27.07.2016року хірургічного лікування (а.с.53-54,56,).

Про результати комісійного розгляду скарги Позивача щодо якості наданого йому хірургічного лікування в нейрохірургічному відділенні Комунальної установи Житомирської обласної ради "Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Горбачевського" Позивачу надані відповіді від 04.11.2016року, від 21.11.2016року та від 06.12.2016року (а.с.24-26,57,122).

При цьому суд зазначає, що правомірність та повнота розгляду вказаних звернень безпосередньо Управлінням охорони здоров'я Житомирської ОДА та Комунальною установою Житомирської обласної ради "Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Горбачевського" в судовому засіданні не досліджувалися, так як не є предметом судового розгляду в даній адміністративній справі.

Крім того, суд зазначає, що за приписами ст.8 Закону N 393 не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

По цій причині 09.09.2016року Відповідачем було ухвалено про прийняття рішення про не розгляд повторних (ідентичних) звернень Позивача (а.с.23).

Вказане рішення Відповідача не є предметом судового розгляду, так як Позивачем не оскаржується. Не є предметом судового розгляду в даній адміністративній справі правомірність розгляду інших, окрім зазначених в позові та в заявах про збільшення позовних вимог, звернень Позивача. Копії таких інших звернень Позивачем долучено до свого позову виключно на підтвердження характеру відносин між сторонами.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що Позивач 23.11.2016року звертався на урядову гарячу лінію із зверненням, адресованим Прем'єр-міністру України, щодо недоліків в організації роботи Житомирського обласного онкологічного центру (реєстраційний номер БА-6129685) (а.с.99).

Відповідно до письмових заперечень Відповідача вказане звернення Позивача листом Медичного департаменту МОЗ України від 30.11.2016року за №3.49-Б-15260/13582-зв було направлено для розгляду до Управління охорони здоров'я Житомирської ОДА (а.с.121).

Ні зміст даного звернення Позивача, ні в поясненнях Позивача в судовому засіданні не вказувалося, що Позивач з приводу недоліків в організації роботи Житомирського обласного онкологічного центру раніше звертався до Управління охорони здоров'я Житомирської ОДА. Вказане звернення містить виключно пропозиції про покращення роботи реєстратури вказаного лікувального закладу щодо обліку лікарського прийому хворих ( "із застосуванням талонів, попереднього запису, в тому числі по телефону"), а тому за своє суттю таке звернення є пропозицією (клопотанням) щодо покращенням роботи вказаного медичного закладу, а не скаргою.

В розумінні ст.15 Закону N393 розгляд такої заяви (клопотання) віднесено до повноважень того органу, до компетенції якого входить вирішення порушених у цій заяві (клопотанні) питань.

Відповідно до підпункту 17 п.6 Типового положення про структурний підрозділ місцевої державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 р. N 887, Управління охорони здоров'я Житомирської ОДА наділено повноваженням щодо розгляду в установленому законодавством порядку звернень громадян щодо діяльності медичної установи міста Житомира (області).

Зазначене свідчить, що звернення Позивача на урядову гарячу лінію, адресоване Прем'єр-міністру України, щодо недоліків в організації роботи Житомирського обласного онкологічного центру (реєстраційний номер БА-6129685) правомірно передано на розгляд до Управління охорони здоров'я Житомирської ОДА, а тому позовні вимоги Позивача в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Правомірність, повнота та об'єктивність розгляду вказаного звернення безпосередньо Управлінням охорони здоров'я Житомирської ОДА не досліджувалася в судовому засіданні, так як не є предметом судового розгляду в даній адміністративній справі.

Одночасно суд зазначає, що обставини щодо перевірки та розгляду питань, наведених Позивачем в своїх зверненнях від 21.09.2016року, від 16.10.2016року та від 05.11.2016року та щодо направлення комісії Міністерства охорони здоров'я в Управління охорони здоров'я Житомирської облдержадміністрації для об'єктивного розгляду ситуації, що склалася по відношенню органів медицини м.Житомира до нього Позивача), були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (№806/2951/16), що перебувала в провадженні Житомирського окружного адміністративного суду. За результатами судового розгляду даної адміністративної справи 23.03.2017року було постановлено судове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

На день ухвалення судового рішення в даній адміністративній справі постанова суду від 23.03.2017року в справі №806/2951/16 не набула чинності, що унеможливлювало судовий розгляд, а тому судом 29.03.2017року було ухвалено про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судового рішення в адміністративній справі №806/2951/16.

Така ухвала суду була скасована ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.05.2017р.

Положеннями частини першої ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення, дія чи бездіяльність прийняті владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення, дія чи бездіяльність є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

З огляду на це позовні вимоги Позивача про зобов'язання Відповідача провести переатестацію лікарів нейрохірургічного відділення "Обласної клінічної лікарні ім.О.Ф.Гербачевського" ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є безпідставними, так як вони не перебувають в трудових відносинах з Відповідачем і вирішення даного питання не віднесено до повноважень Відповідача.

Крім того, Позивач в жодних із зазначених в позові та доповнень до нього зверненнях, до Відповідача не звертався з приводу проведення переатестації вказаних медичних працівників, а тому таке питання не підлягало розгляду Відповідачем і не розглядалося.

Одночасно суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги Позивача про відшкодування моральної шкоди та шкоди завданої здоров'ю в розмірі 1000000,00грн.

В обґрунтування вказаних вимог Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів. Надана Позивачем довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 11.11.2016року не свідчить про те, що здоров'ю Позивача заподіяна шкода саме діями (бездіяльністю) Відповідача в результаті несвоєчасного ненадання відповіді на його звернення (а.с.21).

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" N 4 від 31.03.95р., під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Разом з тим, Позивач ні в позовній заяві ні в своїх поясненнях в судовому засіданні не зазначив в чому полягає завдана йому шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно Позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Більш того, Верховний суд зазначає, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави.

Зазначене свідчить, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження лише доводи Позивача щодо неналежного розгляду його скарги від 29.04.2016року. Порушене право Позивача на належний розгляд його скарги від 29.04.2016року підлягає судовому захисту шляхом зобов'язання Міністерство охорони здоров'я України у встановленому порядку розглянути таку скаргу ОСОБА_1 від 29.04.2016року.

Керуючись статтями 86,94,159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров'я України щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 29.04.2016року.

Зобов'язати Міністерство охорони здоров'я України у встановленому порядку розглянути скаргу ОСОБА_1 від 29.04.2016року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Суддя М.С. Токарева

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст постанови виготовлено: 06 червня 2017 р.