Справа № 815/1504/17
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1504/17
У Х В А Л А

08 червня 2017 року

У залі судових засідань № 31

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

судді - Левчук О.А.

судді - Завальнюк І.В.

при секретарі судового засідання - Сидоренко Ю.С.

за участю сторін:

представник позивача - не зявився

представник відповідача - ОСОБА_1

третя особа ДКСУ - не зявився

третя особа Ізмаїльська ОДПІ - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 815/1504/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕССАРАБІЯ-АГРО» до Державної фіскальної служби України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Державна казначейська служба України, Ізмаїльська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕССАРАБІЯ-АГРО» до Державної фіскальної служби України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Державна казначейська служба України, Ізмаїльська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про:

визнання протиправними дії Державної фіскальної служби України з реєстрації 11 квітня 2016 року податкової накладної від 01.04.2016р. №1 на суму 957 250,80 грн. та з реєстрації 12 квітня 2016 року податкових накладних від 29.03.2016р. №507 на суму 1779 300,00 грн., від 29.03.2016р. №508 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №478 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №479 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №480 на суму 757020,00 грн., від 30.03.2016р. №481 на суму 1779300,00 грн., від 30.03.2016р. №843 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №484 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №488 на суму 1779300,00 грн., від 30.03.2016р. №489 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №492 на суму 1779300,00 грн., від 30.03.2016р. №493 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №494 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №499 на суму 757 020,00 грн., від 30.03.2016р. №505 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №510 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №512 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №516 на суму 759000,00грн., від 30.03.2016р. №519 на суму 1779300,00 грн., від 30.03.2016р. №520 на суму 757020,00грн., від 30.03.2016р. №522 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №535 на суму 759000,00грн., від 30.03.2016р. №537 на суму 1797300,00 грн., від 31.03.2016р. №482 на суму 733920,00грн., від 31.03.2016р. №490 на суму 733920,00 грн., від 31.03.2016 №501 на суму 759000,00 грн., від 31.03.2016р. №502 на суму 757020,00 грн., від 31.03.2016 №503 на суму 1779300,00 грн., від 31.03.2016р. №504 на суму 733920,00 грн., від 31.03.2016 №517 на суму 733920,00 грн., від 02.04.2016р. №2 на суму 149730,80 грн., від 02.04.2016р. №3 на суму 1096930,80 грн., від 02.04.2016р. №495 на суму 849730,80 грн., від 02.04.2016р. №506 на суму 1096930,80 грн., від 02.04.2016р. №511 на суму 849730,80 грн., від 02.04.2016р. №513 на суму 1096990,80грн., від 02.04.2016р. №521 на суму 1096930,80 грн., від 02.04.2016р. №536 на суму 849730,80грн., від 02.04.2016 №538 на суму 1096990,80 грн., від 02.04.2016 №7 на суму 1096930,80 грн., від 02.04.2016р. №9 на суму 1096990,80 грн., від 04.04.2016р. №485 на суму 1296930,80 грн., від 04.04.2016р. №5 на суму 1491730,80 грн., від 04.04.2016р. №514 на суму 1296930,80 грн., від 04.04.2016р. №518 на суму 1491730,80 грн., від 07.04.2016р. №33 на суму 303400,00 грн., складених Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕССАРАБІЯ-АГРО» (), в яких отримувачем (покупцем) зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕМАКС» ();

зобовязання Державну фіскальну службу України здійснити коригування даних електронного рахунку №0913 Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕССАРАБІЯ-АГРО» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість по поновленню (збільшенню) суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕССАРАБІЯ-АГРО2 має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму 53267252,80 грн. (пятдесят три мільйона двісті шістдесят сім тисяч двісті пятдесят дві гривні 80 коп.)

У судовому засіданні представником відповідача було заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування зазначеного клопотання представник відповідача зазначив, що відповідно до п.10 та п.11 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010р. №1246 датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх (підтвердження реєстрації) або неприйняття, а також те, що квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, надсилається протягом операційного для платникові податків. В свою чергу, відповідно до квитанції реєстрації податкових накладних від 01.04.2016р. №1 на суму 957 250,80 грн. та з реєстрації 12 квітня 2016 року податкових накладних від 29.03.2016р. №507 на суму 1779 300,00 грн., від 29.03.2016р. №508 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №478 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №479 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №480 на суму 757020,00 грн., від 30.03.2016р. №481 на суму 1779300,00 грн., від 30.03.2016р. №843 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №484 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №488 на суму 1779300,00 грн., від 30.03.2016р. №489 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №492 на суму 1779300,00 грн., від 30.03.2016р. №493 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №494 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №499 на суму 757 020,00 грн., від 30.03.2016р. №505 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №510 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №512 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №516 на суму 759000,00грн., від 30.03.2016р. №519 на суму 1779300,00 грн., від 30.03.2016р. №520 на суму 757020,00грн., від 30.03.2016р. №522 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №535 на суму 759000,00грн., від 30.03.2016р. №537 на суму 1797300,00 грн., від 31.03.2016р. №482 на суму 733920,00грн., від 31.03.2016р. №490 на суму 733920,00 грн., від 31.03.2016 №501 на суму 759000,00 грн., від 31.03.2016р. №502 на суму 757020,00 грн., від 31.03.2016 №503 на суму 1779300,00 грн., від 31.03.2016р. №504 на суму 733920,00 грн., від 31.03.2016 №517 на суму 733920,00 грн., від 02.04.2016р. №2 на суму 149730,80 грн., від 02.04.2016р. №3 на суму 1096930,80 грн., від 02.04.2016р. №495 на суму 849730,80 грн., від 02.04.2016р. №506 на суму 1096930,80 грн., від 02.04.2016р. №511 на суму 849730,80 грн., від 02.04.2016р. №513 на суму 1096990,80грн., від 02.04.2016р. №521 на суму 1096930,80 грн., від 02.04.2016р. №536 на суму 849730,80грн., від 02.04.2016 №538 на суму 1096990,80 грн., від 02.04.2016 №7 на суму 1096930,80 грн., від 02.04.2016р. №9 на суму 1096990,80 грн., від 04.04.2016р. №485 на суму 1296930,80 грн., від 04.04.2016р. №5 на суму 1491730,80 грн., від 04.04.2016р. №514 на суму 1296930,80 грн., від 04.04.2016р. №518 на суму 1491730,80 грн., від 07.04.2016р. №33 на суму 303400,00 грн., виписаних ТОВ«БЕССАРАБІЯ-АГРО» на покупця ТОВ «ЕМАКС» () відбулися 11.04.2016р. та 12.04.2016р. Таким чином, строк на оскарження дії ДФС України з реєстрації податкових накладних з урахуванням вимог ч.2 ст.99 КАС України сплинув 13.10.2016р.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Виходячи з рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом як принципу здійснення правосуддя в адміністративних судах (п.3 ст. 7 КАС України), правила ст. 99 КАС України поширюються і на звернення до адміністративного суду особи з позовом у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено зокрема, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкових накладних виписаних ТОВ«БЕССАРАБІЯ-АГРО» на покупця ТОВ «ЕМАКС» () відбулися 11.04.2016р. та 12.04.2016р., тобто строк на оскарження дій ДФС України з реєстрації податкових накладних з урахуванням вимог ч.2 ст.99 КАС України сплинув 13.10.2016р.

Строк звернення до суду обчислюється, за загальним правилом, з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналась про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обовязкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Строк звернення до адміністративного суду це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та повязані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Приписами ч. 1 ст. 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Ключовою є фраза «поважні причини» а отже, це і є предметом доказування при вирішенні питання щодо встановлення поважності причин для позивача тобто, якщо строк був пропущений з поважних причин це повинно підтверджуватися незаперечними письмовими доказами.

Слід зазначити, що процесуальний Закон не дає визначення терміну «поважні причини». Між тим в Рішенні Верховного суду України від 13.09.2006 року по справі № 6-26370кс04 (№ в ЄДРСРУ 135558) вказане наступне: «Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред'явлення позову стає неможливим або утрудненим».

Як вказує практика Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження (ОСОБА_2 адміністративного суду України від 19.05.2010 N 708/11/13-10).

Постановою Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 21-240а13 (№ в ЄДРСРУ 36171760) передбачено, що обставини, з якими сторона повязує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною і встановлюються судом тільки у випадку, якщо заявлена вимога про застосування цих строків.

Аналогічна правова позиція щодо застосування статті 100 КАС вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 5 грудня 2011 року (справа № 21-369а11(№ в ЄДРСРУ 20968416).

Необхідно вказати, що поновлення процесуальних строків на оскарження судових рішень є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин (Ухвала ВАСУ від 29.09.2016 року по справі № 522/6069/14-а (№ в ЄДРСРУ 61821829).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» (№22277/93 від 27.06.2000 року §59) зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

З урахуванням вказаного слід зазначити, що у суду є «свобода розсуду» або дискреційні повноваження суду на поновлення процесуальних строків, адже за таких обставин лише суд вирішує яка причина є поважною і які докази можна приймати до уваги, разом з цим суд повинен обґрунтувати свою позицію відповідними доводами, а не лише зазначити визнати поважними причини пропуску процесуальних строків (Ухвала ВСУ від 26.01.06 справа № N 6-7307кс04).

Також суд звертає увагу на практику ЄСПЛ, засновану на принципах Європейської конвенції з прав людини, що узгоджується із приписами ст. 19 Конституції України, яка встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, тобто забезпечувати «відповідні гарантії» проти свавільного порушення прав, свобод та інтересів юридичних та фізичних осіб.

Позитивні зобовязання сформульовані Європейським судом під час застосування окремих статей Конвенції, зміст яких визначає усталена судова практика ЄСПЛ.

Основною характеристикою позитивних зобов'язань держави виступає те, що по суті вони вимагають від національних органів влади застосувати необхідні засоби для гарантування прав людини, а точніше - вжити прийнятних (розумних) та належних засобів для захисту цих прав.

Було встановлено, що такі обовязки можуть виникати на підставі безпосереднього застосування статей 2-6, 8, 10, 11, 13 Конвенції, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції.

Сучасна тенденція спрямована на визнання Судом позитивних обовязків держави під час захисту майже усього переліку конвенційних прав і свобод.

Так, у справі «Новоселецький проти України» (Novoseletskiy v. Ukraine), рішення від 22 лютого 2005 р., заява № 47148/99 ЄСПЛ розглядав позитивні зобов'язання за ст. 8 Конвенції та ст.1 Першого Протоколу. Зокрема, ЄСПЛ зазначив: Якщо розглядати справу зі сторони позитивного зобовязання з боку держави або з огляду виправдання втручання державної влади відповідно до пункту 2, то є очевидним, що принципи, які застосовуються є достатньо суміжними. В обох випадках необхідно звернути увагу на дотримання справедливої рівноваги між конкуруючими інтересами осіб і суспільства в цілому. Більше того, навіть для позитивних зобовязань, які випливають з пункту 1, випадки, перераховані в пункті 2, можуть відігравати деяку роль при пошуку бажаної рівноваги (див. ОСОБА_3 п. Іспанії, N 4143/02, п. 55, рішення від 16 листопада 2004р.).

У кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права, Суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (див. Рішення Спорронг та Лонрот п. Швеції , рішення від 23 вересня 1982 року, серія A N 52, стор. 26, п. 69).

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, Онерїлдіз проти Туреччини [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, Megadat.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обовязок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Отже, однією з передумов забезпечення доступу до суду є наявність в особи права на судовий захист. Це право випливає з ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 55 Конституції України. Таке право забезпечує можливість особи відстоювати свої права у будь-якій життєвій ситуації, зокрема, пов'язаній з незаконними діями (бездіяльністю) органів державної влади.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в спірних правовідносинах клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 11, 99, 155, 160, 165 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 815/1504/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕССАРАБІЯ-АГРО» до Державної фіскальної служби України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Державна казначейська служба України, Ізмаїльська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Адміністративний позов ТОВ «БЕССАРАБІЯ-АГРО» в частині визнання протиправними дії Державної фіскальної служби України з реєстрації 11 квітня 2016 року податкової накладної від 01.04.2016р. №1 на суму 957 250,80 грн. та з реєстрації 12 квітня 2016 року податкових накладних від 29.03.2016р. №507 на суму 1779 300,00 грн., від 29.03.2016р. №508 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №478 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №479 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №480 на суму 757020,00 грн., від 30.03.2016р. №481 на суму 1779300,00 грн., від 30.03.2016р. №843 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №484 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №488 на суму 1779300,00 грн., від 30.03.2016р. №489 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №492 на суму 1779300,00 грн., від 30.03.2016р. №493 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №494 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №499 на суму 757 020,00 грн., від 30.03.2016р. №505 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №510 на суму 759000,00 грн., від 30.03.2016р. №512 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №516 на суму 759000,00грн., від 30.03.2016р. №519 на суму 1779300,00 грн., від 30.03.2016р. №520 на суму 757020,00грн., від 30.03.2016р. №522 на суму 1797300,00 грн., від 30.03.2016р. №535 на суму 759000,00грн., від 30.03.2016р. №537 на суму 1797300,00 грн., від 31.03.2016р. №482 на суму 733920,00грн., від 31.03.2016р. №490 на суму 733920,00 грн., від 31.03.2016 №501 на суму 759000,00 грн., від 31.03.2016р. №502 на суму 757020,00 грн., від 31.03.2016 №503 на суму 1779300,00 грн., від 31.03.2016р. №504 на суму 733920,00 грн., від 31.03.2016 №517 на суму 733920,00 грн., від 02.04.2016р. №2 на суму 149730,80 грн., від 02.04.2016р. №3 на суму 1096930,80 грн., від 02.04.2016р. №495 на суму 849730,80 грн., від 02.04.2016р. №506 на суму 1096930,80 грн., від 02.04.2016р. №511 на суму 849730,80 грн., від 02.04.2016р. №513 на суму 1096990,80грн., від 02.04.2016р. №521 на суму 1096930,80 грн., від 02.04.2016р. №536 на суму 849730,80грн., від 02.04.2016 №538 на суму 1096990,80 грн., від 02.04.2016 №7 на суму 1096930,80 грн., від 02.04.2016р. №9 на суму 1096990,80 грн., від 04.04.2016р. №485 на суму 1296930,80 грн., від 04.04.2016р. №5 на суму 1491730,80 грн., від 04.04.2016р. №514 на суму 1296930,80 грн., від 04.04.2016р. №518 на суму 1491730,80 грн., від 07.04.2016р. №33 на суму 303400,00 грн., складених Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕССАРАБІЯ-АГРО» (), в яких отримувачем (покупцем) зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕМАКС» () залишити без розгляду.

У решти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено та підписано колегією суддів 08.06.2017р.

Головуючий суддя Я.В. Балан

Суддя О.А. Левчук

Суддя І.В. Завальнюк