Справа № 461/1145/17
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/3934/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Керод Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 06 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування розпорядження та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення до 62% відповідної суми грошового забезпечення розміру пенсії за вислугу років позивачу, призначеної йому з 05 травня 2016 року довічно, відповідно до приписів п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі 67 % відповідної суми грошового забезпечення; скасувати розпорядження відповідача від 22 серпня 2016 щодо здійснення з 01 вересня 2016 року розрахунку та виплати пенсії за вислугу років позивачу в розмірі 60% відповідної суми грошового забезпечення; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати з 01 вересня 2016 року пенсію за вислугу років позивачу відповідно до приписів п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виходячи із розрахунку 67% відповідної суми грошового забезпечення, а саме:и за вислугу 20 років 55% відповідної суми грошового забезпечення та за кожний рік вислуги понад 20 років 3% відповідної суми грошового забезпечення, а також здійснити йому виплату недоотриманої за період з 01 вересня 2016 року суми пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 06 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування розпорядження та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії залишено без задоволення.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач, який в поданій апеляційній скарзі, вважаючи оскаржуване рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, прийняте всупереч Конституції України, без врахування практики Європейського Суду, не мотивоване, прийняте без надання правової оцінки всім фактам та доказам, які мають суттєве значення та без врахування всіх обставин справи, в звязку з чим просить таку скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про хворобу № 549 від 29.12.2015 року військово-лікарська комісія ГУМВСУ у Львівській області за розпорядженням начальника УКЗ ГУНП у Львівській області здійснила медичний огляд ОСОБА_1, майора поліції ст. оперуповноваженого в ОВС відділу УКП ГУНП у Львівській області. За результатами обстеження згідно цього свідоцтва про хворобу, позивача визнано непридатним до військової служби на основі ст. 59а, 11 в, 54в, 71г, гр. 1 розкладу хвороб і фізичних вад (наказ МВС України від 06.02.2001 № 85).

На підставі поданого рапорту позивача та свідоцтва про хворобу останній був позивач звільнений зі служби з посади ст. оперуповноваженого в ОВС відділу УКП ГУНП у Львівській області наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 04.05.2016 року № 13о/с дск за пунктом 2 (через хворобу) частини першої статті 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію». Пільгова вислуга років становить - 24 роки 02 дні.

Відповідно до протоколу від 05.05.2016 року ОСОБА_1 з 05.05.2016 року довічно призначена пенсія за вислугою років у розмірі 67 % грошового утримання.

Листом від 06.12.2016 року № 11913/03-25 відповідач повідомив позивача, що оскільки у свідоцтві про хворобу № 549 від 29.12.2015 року зазначено про непридатність до військової служби та відсутні відомості про непридатність до служби в поліції, відтак у відповідності до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсію обчислено в розмірі 62 відсотків грошового забезпечення.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з тим, що військово-медичною комісією не було прийнято рішення про непридатність ОСОБА_1 до служби в поліції, управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян пенсійну виплату позивача приведено у відповідність до чинного законодавства з 01.09.2016 року та обчислено пенсію у розмірі 62 % грошового забезпечення (розпорядження від 01.09.2016 року). Про вказані зміни в пенсійному забезпеченні повідомлено позивача листом. За таких обставин, суд першої інстанції вважає правомірними дії Головного управління ПФУ у Львівській області щодо проведеного перерахунку пенсії ОСОБА_1 Тому, адміністративний позов ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції таким, що не відповідає нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Згідно п. а ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу років 20 років і більше (п.а ст. 12) за вислугу років 20 років - 50 %, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі п.2,3 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 % відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років 3% відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до п.2, 3 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:1) у зв'язку із закінченням строку контракту;2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 липня 1995 року № 488, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 серпня 1995 року за № 308/844 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд в органах внутрішніх справ й військах внутрішньої та конвойної охорони МВС України.

В додатку №12 до вищевказаного положення затверджене «свідоцтво про хворобу», в п. 13 додатку міститься графа: «Постанова військово-лікарської комісії про придатність до військової служби».

На підставі ст. 59а, 11в, 54в, 71г, графи 1 розкладу хвороб і фізичних вад наказу МВС України від 06.02.2001 року № 85 ОСОБА_1, було визнано непридатним до військової служби.

На підставі свідоцтва про хворобу та рапорту позивача, його звільнено зі служби в поліції за п.2 (через хворобу) ч.1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію».

Вищевказане положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд в органах внутрішніх справ й військах внутрішньої та конвойної охорони МВС України чинне на даний час. Колегія суддів вважає, що право позивача на пенсійне забезпечення не може бути порушено державою внаслідок невнесення змін до підзаконних нормативних актів

Тому, колегія суддів критично оцінює висновки відповідача про те, що військово - лікарські документи мають містити в собі інформацію про непридатність «до служби в поліції».

Відповідно до ст. 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції України і законів, актів Президента України.

Як встановлено ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У відповідності зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у старості. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч цьому, відповідач не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї відмови у задоволенні заяви позивача, натомість позовні вимоги позивача колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому апеляційна скарга є підставною і оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 06 березня 2017 року у справі № 461/1145/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення до 62% відповідної суми грошового забезпечення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1, призначеної йому з 05 травня 2016 року довічно, відповідно до приписів п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі 67 % відповідної суми грошового забезпечення.

Скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 22 серпня 2016 щодо здійснення з 01 вересня 2016 року розрахунку та виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 60% відповідної суми грошового забезпечення.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплачувати з 01 вересня 2016 року пенсію за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до приписів п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виходячи із розрахунку 67% відповідної суми грошового забезпечення, а саме:и за вислугу 20 років 55% відповідної суми грошового забезпечення та за кожний рік вислуги понад 20 років 3% відповідної суми грошового забезпечення, а також здійснити йому виплату недоотриманої за період з 01 вересня 2016 року суми пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повний текст судового рішення виготовлено 06.06.17