Справа № 2-а-6409/09/1570
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2012 р.Справа № 2-а-6409/09/1570

Категорія:Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Потапчука В.О.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка»на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2009 року по справі за адміністративним позовом Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка»до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Кредитна спілка «Промислово-фінансова спілка»звернулася до суду з позовом до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України про скасування рішення відповідача №96-Л від 17.02.2009 року про тимчасове зупинення дії ліцензії на провадження діяльності по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, виданої кредитній спілці «Промислово-фінансова спілка».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2009 року у задоволенні адміністративного позову , про скасування рішення № 96-Л від 17.02.2009 року про тимчасове зупинення дії ліцензії на провадження діяльності по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані на підставі ухвали Одеського окружного адміністративного суду від «11» березня 2009 року.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, згідно якої просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти ухвалу, якою направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Сторони були сповіщені належним чином про час і місце судового засідання: Кредитна спілка «Промислово-фінансова спілка»повідомлялась за єдиною відомою суду адресою, яку позивач власноруч вказав в матеріалах справи, але конверт повернувся з відміткою про не знаходження за вказаною адресою (а.с.61), яку позивач власноруч вказав в матеріалах справи та в порушення приписів ст.ст. 40 КАС України не повідомив суд про зміну місця знаходження; Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України сповіщена згідно поштового повідомлення (а.с.63), представники до суду не прибули та причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів з огляду на зазначене, а також враховуючи те що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи, - дійшла висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає її без змін, якщо визнає, що судом першої інстанції ухвалене рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що Кредитна спілка «Промислово-фінансова спілка» є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг з провадження діяльності по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки на підставі ліцензії Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України (Держфінпослуг) і діє відповідно до положень Закону України «Про кредитні спілки», Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", Ліцензійних умов провадження діяльності

кредитних спілок з надання фінансових послуг, затверджених Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 02.12.2003р. № 146, зареєстрованих в Мінюсті України 25 грудня 2003 року за № 1225/8546.

Як вбачається з матеріалів справи, Розпорядженням від 31.12.2008р. № 565/10/3 позивача було зобов'язано усунути зазначені у ньому порушення і письмово повідомити відповідача про вжиті заходи і надати підтверджуючі документи у термін до 26.01.2009 року. 30.01.2009р. Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України складено акт про порушення № 55/10, в якому зазначено, що працівниками відділу інспектування кредитних установ Департаменту нагляду за кредитними установами Держфінпослуг виявлені порушення позивачем вимог законодавства про фінансові послуги.

Таким чином, позивачем станом на 30.01.2009р. не виконано вимоги розпорядження про усунення порушень вимог законодавства про фінансові послуги від 31.12.2008р. № 565/10/3, оскільки лист позивача 23.01.2009р. вих. № 23 не підтверджує усунення позивачем зазначених у розпорядженні порушень у термін до 26.01.2009р.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.02.2009р. на адресу Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України позивачем направлено листа №43 (з додатками), в якому зазначено, що порушення вимог п. 3.14 Ліцензійних умов провадження діяльності кредитних спілок з надання фінансових послуг щодо невиконання своїх зобов'язань перед членами Спілки в порядку, терміни та протягом строків згідно з укладеними договорами, викладені в актах про порушення №55/10 від 30.01.2009р., №637/10 від 03.12.2008р. та у розпорядженні про усунення порушень вимог законодавства про фінансові послуги від 31.12.2008р. № 565/10/3, усунуті в повному обсязі шляхом досягнення згоди та укладенням мирової угоди, тобто позивачем виконано свої зобов'язань перед своїми членами за укладеними договорами.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач не заперечує сам факт порушення вимог законодавства про фінансові послуги, що були встановлені в акті про порушення від 03.12.2008р. № 637/10, та правомірності застосування Держфінпослуг до позивача заходів впливу у вигляді розпорядження про усунення порушень вимог законодавства про фінансові послуги від 31.12.2008р. № 565/10/3, котрим було зобов'язано у строк до 26.01.2009р. усунути встановлені порушення, письмово повідомити Держфінпослуг про вжиті заходи1Чвясиаервпякр та подати підтверджуючі документи. Тобто позивачу був наданий строк для усунення порушень і повідомлення про це відповідача з наданням підтверджуючих документів.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що позивач, стверджуючи про усунення виявлених Держфінпослуг порушень, не спростував факт невиконання вимог розпорядження від 31.12.2008р. №565/10/3 у встановлений у ньому та у вказаний відповідачем спосіб - з поданням підтверджуючих усунення порушень документів. При цьому, з відповідних листів, на які позивач посилається не вбачається факту усунення цих порушень, а отже такі посилання колегією суддів до уваги не приймаються. Зі змісту листа № 43 від 13.02.2009р. КС «Промислово-фінансова спілка»можливо зробити висновок, що сам позивач тільки 13.02.2009р. вважав наявними підстави для повідомлення відповідача про усунення порушень і мав в розпорядженні певні підтверджуючі документи, однак доказів надіслання Держфінпослуг цього листа з додатками та його одержання відповідачем на момент прийняття рішення № 96-Л від 17.02.2009 року колегії суддів не надано та в матеріалах справи не міститься.

Отже, Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України обгрунтовано та виходячи з об'єктивних даних встановила в оскаржуваному рішенні № 96-Л від 17.02.2009 року факт невиконання позивачем розпорядження № 565/10/3 від 31.12.2008р., тобто прийняла це рішення з урахуванням усіх обставин, що мали значення.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване позивачем рішення Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №96-Л від 17.02.2009 року про тимчасове зупинення дії ліцензії на провадження діяльності по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, виданої Кредитній спілці «Промислово-фінансова спілка»є правомірним та відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на наступне.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 2, ст. 3 Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між учасниками ринків фінансових послуг під час здійснення операцій з надання фінансових послуг. Фінансові установи в Україні діють відповідно до цього Закону з урахуванням норм законів України, які встановлюють особливості їх діяльності. Відносини, що виникають у зв'язку з функціонуванням фінансових ринків та наданням фінансових послуг споживачам, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України з питань регулювання ринків фінансових послуг, а також прийнятими згідно з цими законами нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки»від 20.12.2001 року № 2908-ІІІ (зі змінами та доповненнями) кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки»від 20.12.2001 року № 2908-ІІІ (зі змінами та доповненнями) встановлено, що кредитна спілка діє на основі самофінансування, несе відповідальність за наслідки своєї діяльності та виконання зобов'язань перед своїми членами, партнерами, державним та місцевими бюджетами.

Приписами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про кредитні спілки»від 20.12.2001 року № 2908-ІІІ (зі змінами та доповненнями) кону члени кредитної спілки мають право одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членам кредитної спілки відповідно до її статуту; одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки. Відповідно до ч.І1 ст. 12 ст.21 зазначеного вище закону кредитна спілка відповідно до свого статуту залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі; надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі.

Згідно із ст. 1 Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»визначено, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуга та яка внесена до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом. До фінансових установ належать, зокрема, кредитні спілки.

Статтею 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»передбачено, що у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, Уповноважений орган застосовує заходи впливу відповідно до закону. Уповноважений орган обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів. Серед заходів впливу, що застосовується до порушників, ст.40 цього Закону передбачається такий вид заходів впливу, як зобов'язання порушника вжити заходів для усунення порушення та тимчасове зупинення ліцензії на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг. Порядок та умови застосування заходів впливу встановлюються законами України та нормативно-правовими актами Уповноваженого органу.

Відповідно до п. 3.1 Ліцензійних умов провадження діяльності кредитних спілок з надання фінансових послуг кредитна спілка при провадженні зазначеної в ліцензії діяльності повинна дотримуватись вимог законодавства України, зокрема Закона Україна «Про кредитні спілки», Закона Україна «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закона Україна «Про захист прав споживачів»та нормативно-правових актів Держфінпослуг. які регулюють діяльність кредитних спілок.

Згідно п.п. 8.1, 8.2 Ліцензійних умов провадження діяльності кредитних спілок з надання фінансових послуг державний контроль за додержанням Ліцензійних умов здійснюється Держфінпослуг відповідно до законодавства. У разі виявлення порушень при здійсненні контролю за додержанням цих Ліцензійних умов до ліцензіата застосовуються заходи впливу, передбачені законодавством України.

Відповідно до п.12 ст. 28 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" Уповноважений орган у межах своєї компетенції надсилає фінансовим установам та саморегулівним організаціям обов'язкові до виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідних документів.

Згідно з п.1.3 Положення заходи впливу застосовуються в порядку, визначеному цим Положенням, а також іншими нормативно-правовими актами Держфінпослуг, які регулюють особливості застосування окремих видів заходів впливу.

Відповідно до п. 1.5. Положення про застосування Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України заходів впливу Держфінпослуг обирає і застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно

порушення законодавства про фінансові послуги, враховуючи наслідки порушення та наслідки раніше застосованих заходів впливу (за наявності).

Згідно з п. 2.2 цього Положення зобов'язання порушника вжити заходів для усунення порушення - це письмове розпорядження (припис), що надається особі для усунення у визначений у ньому строк виявлених порушень законодавства про фінансові послуги. Про виконання (невиконання) вимог розпорядження (припису) Особа зобов'язана письмово повідомити Держфінпослуг у визначений у розпорядженні (приписі) термін. Невиконання вимог розпорядження (припису) є підставою для застосування інших заходів впливу у визначених законодавством випадках.

За приписами пп. 1,4 п. 2.1 Положення Держфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу як зобов'язання порушника вжити заходів для усунення порушення та тимчасове зупинення дії ліцензії на здійснення діяльності з надання фінансових послуг.

Відповідно до п.7.1 Ліцензійних умов підставою для тимчасового зупинення дії ліцензії може бути не усунення порушень, що стали підставою для попереднього застосування заходів впливу. За п.6.13 Положення про застосування Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України заходів впливу рішення про застосування заходів впливу після набрання ним чинності є обов'язковими до виконання Особами. У разі невиконання Держфінпослут вживає заходів щодо виконання рішення у порядку, визначеному законодавством.

За приписом п. 2.5 Положення про застосування Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України заходів впливу зупинення дії ліцензії відбувається за рішенням директора департаменту Держфінпослуг, прийнятим відповідно до його компетенції, і схваленим Держфінпослуг як колегіальним органом, в якому мають бути зазначені: найменування особи, до якої застосовано захід впливу

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що обраний відповідачем захід впливу на порушника за оскаржуваним рішенням у вигляді зупинення дії ліцензії відповідає вимогам п.1.5 Положення № 125, позаяк первинне порушення законодавства позивачем були встановлені ще 03.12.2008р., але це потягло спочатку застосування попереджуючого заходу впливу у вигляді розпорядження від 31.12.2008р. № 565/10/3, і тільки у зв'язку з триванням порушення та не усуненням його у встановлений строк був застосований наступний захід впливу у вигляді зупинення дії ліцензії, а саме 17.02.2009р. за рішенням № 96-Л.

При цьому, не встановлено порушення Держфінпослуг законодавчо визначеної процедури прийняття рішення про застосування заходу впливу, яка визначена у наведених приписах положення № 125, зокрема, ознак позбавлення позивача можливості подати заперечення на акт та бути присутнім при розгляді справи. Водночас позивач безпідставно стверджує, що за його клопотанням розгляд справи мав бути відкладеним, оскільки п.4.17 Положення №125 встановлює перелік підстав для відкладення, до яких неспроможність порушника надати підтверджуючі докази не віднесена. Крім того, такі документи мали бути підготовлені та надіслані Спілкою ще до 26.01.2009р. відповідно до розпорядження відповідача від 31.12.2008р. №565/10/3, тому посилання позивача на вказані обставини судом оцінюються як зайве підтвердження правомірності оскаржуваного рішення та його обгрунтованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 118 КАС України якщо у задоволенні вимог позивачеві буде відмовлено, вжиті заходи забезпечення адміністративного позову зберігаються до набрання постановою суду законної сили. Проте суд може одночасно з прийняттям постанови або після цього постановити ухвалу про скасування заходів.

Таким чином, оскільки ознаки протиправності оскаржуваного рішення № 96-Л від 17.02.2009р. не встановлені і зроблено висновок про безпідставність, необґрунтованість позовних вимог і відмову у їх задоволенні колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно скасував заходи забезпечення позову.

Оскільки, висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційних скарг їх не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 200 КАС України приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка»на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2009 року по справі за адміністративним позовом Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка»до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України про скасування рішення залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2009 року по справі за адміністративним позовом Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка»до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України про скасування рішення без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання чинності безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: /ОСОБА_2/

Суддя: /ОСОБА_3/

Суддя: /ОСОБА_1/