Справа № 758/5042/16-а
Суддя: Декаленко В. С.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/5042/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища м. Києва Лень Романа Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 00750 від 11.04.2016 року, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.04.2016 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища м. Києва Лень Р.С. було винесено постанову № 00750 про накладення адміністративного стягнення, якою визнано його, ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 135 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штраф у сумі 510,00 грн.

Зазначає, що з вказаною постановою відповідача він категорично не згоден, вважає її незаконною та такою що підлягає скасуванню, оскільки він як фізична особа не вчиняв дій зі зрізання двох дерев різних порід та діаметрів. Крім того, він як директор ТОВ «Енвіл» не давав доручення на зрізання дерев на вул. Скляренка, 17 в м. Києві. Ані він, ані інші працівники ТОВ «Енвіл» не були присутніми під час їх зрізання і йому не відомо на якій підставі встановлено саме його вину у вчиненні зазначених дій.

Посилається на те, що протокол та постанова про притягнення його до відповідальності складені не на місці події та не в час зрізання дерев, а після спливу значного часу від події адміністративного правопорушення. В основу зазначених документів покладено припущення відповідача про начебто наявність його вини у адміністративному правопорушенні і зазначене припущення не підтверджене жодним чином.

Звертає увагу суду на те, що враховуючи відсутність його вини та відсутність будь-яких доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності необґрунтованою та незаконною. У зв'язку з чим звертається з даним позовом до суду та просить визнати протиправною та скасувати повністю постанову про накладення адміністративного стягнення від 11.04.2016 року № 00750 винесену Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища м. Києва Лень Р.С., відповідно до якої визнано його, ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 135 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення - штраф у сумі 510,00 грн., а справу закрити.

Позивач в судовому засіданні вимоги підтримує з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечує проти вимог позивача, обґрунтувавши запереченнями просить суд відмовити в позові в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 02.12.2015 року ТОВ «Енвіл» звернулося до КО «Київзеленбуд» із Листом-зверненням про обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню по вул. С.Скляренка, 17 у Оболонському районі м. Києва.

За результатами обстеження зелених насаджень по вул. С.Скляренка, 17 у Оболонському районі м. Києва постійно діючою комісією з обстеження зелених насаджень м. Києва 07.12.2015 року було складено Акт обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню за № 878-А, згідно якого два дерева, а саме: Клен ясенелистий d-48+72 см - 1 шт. та Тополя пірамідальна d-80 см - 1 шт. являються аварійними та підлягають видаленню, а два дерева, а саме: Тополя пірамідальна d-52 см - 1 шт. та В'яз шорсткий d-44 см - 1 шт., знаходяться в незадовільному стані та підлягають санітарній обрізці (а.с. 37-38).

24.02.2016 року до Державної екологічної інспекції у м. Києві надійшло звернення громадянина ОСОБА_3 щодо перевірки ТОВ «Енвіл» стосовно законності зрізування дерев по вул. С. Скляренка, 17 у Оболонському районі м. Києва (а.с. 55).

29.02.2016 року Державна екологічна інспекція у м. Києві звернулася до Державної екологічної інспекції України із Листом щодо надання згоди на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині законності видалення зелених насаджень по вул. С. Скляренка, 17 (поблизу супермаркету «Сільпо») у Оболонському районі міста Києва ТОВ «Енвіл» (а.с. 58).

17.03.2016 року Державною екологічною інспекцією України було надано дозвіл Державній екологічній інспекції у м. Києві на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у частині охорони, утримання зелених насаджень ТОВ «Енваіл» у зв'язку із зверненням громадянина ОСОБА_3 від 24.02.2016 року (а.с. 53).

З 28.03.2016 року по 31.03.2016 року Державною екологічною інспекцією у м. Києві було здійснено перевірку ТОВ «Енвіл» стосовно дотримання вимог природоохоронного законодавства у частині охорони, утримання зелених насаджень по вул. С. Скляренка, 17 у Оболонському районі міста Києва за результатами якої складено Акт № 04/186а перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства щодо охорони, утримання зелених насаджень у населених пунктах України згідно якого встановлено, що всупереч Акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню від 07.12.2015 року № 878-А, Тополя пірамідальна d-52 см - 1 шт. та В'яз шорсткий d-44 см - 1 шт. були видалені без довільної документації, що є порушенням ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 5 Закону України «Про рослинний світ», п. 4 «Порядку видалення дерев, кущів, газону та квітників у населених пунктах», п.п. 4.1., 4.2. «Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України».

Так стаття 40 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» визначає, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб.

За приписами ст. 5 ЗУ «Про рослинний світ», під час здійснення діяльності, яка впливає на стан охорони, використання та відтворення рослинного світу, необхідно дотримуватися таких основних вимог, зокрема збереження природної просторової, видової, популяційної та ценотичної різноманітності об'єктів рослинного світу; здійснення заходів щодо запобігання негативного впливу господарської діяльності на рослинний світ.

Згідно п.п. 3, 4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2006 року, № 1045, видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється: за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7 - 10 цього Порядку); на підставі одного з документів, визначених частиною першою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», до прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана юридичною чи фізичною особою (далі - заявник).

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерство будівництва архітектури та житлово-комунального господарства від 10.04.2006 року, № 105, об'єкти благоустрою зеленого господарства використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони і утримання відповідно до цих Правил.

На об'єктах благоустрою зеленого господарства забороняється, зокрема виконувати земляні, будівельні та інші роботи без дозволу, виданого в установленому порядку; самовільно влаштовувати городи, пошкоджувати дерева, кущі, квітники, газони.

З системного аналізу вищезазначених норм чинного законодавства України можна зробити висновок, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог. Самовільне видалення зелених насаджень на території насаленого пункту, зокрема без відповідного рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (без дозвільної документації), категорично заборонено і вчинення таких дій є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 135 КУпАП «Знищення або пошкодження зелених насаджень або інших об'єктів озеленення населених пунктів».

Судом встановлено, що 31.03.2016 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища м. Києва Лень Р.С. було складено Протокол № 00750 про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1, який є директором ТОВ «Енвіл» вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 135 КУпАП, а саме допустив самовільне знищення двох дерев різних порід та діаметрів по вул. Скляренка, 17 у Оболонському районі міста Києва без відповідної дозвільної документації (а.с. 65).

В подальшому, 11.04.2016 року державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища м. Києва Лень Р.С. розглянувши Протокол № 00750 про адміністративне правопорушення від 31.03.2016 року, виніс Постанову про накладення адміністративного стягнення № 00750, якою визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 135 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510, 00 грн. (а.с. 66).

Як вже зазначалося вище, позивач звертаючись з даним позовом до суду вважає вищезазначену Постанову про накладення адміністративного стягнення № 00750 необґрунтованою та незаконною, оскільки на його думку в її основу покладено припущення відповідача про начебто наявність його вини у адміністративному правопорушенні і зазначене припущення не підтверджене жодним чином.

Однак суд не може погодитись із обґрунтованістю таких тверджень позивача виходячи з наступного.

Так Кодексом України про адміністративні правопорушення закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб.

За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Статтею 268 Кодексу встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу).

Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

Як вбачається з вищевикладеного, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана виконати ряд дій, обов'язкове виконання яких в своїй сукупності сприяє правильному вирішенню справи по суті і винесенню законного та обґрунтованого рішення.

Судом встановлено, що державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища м. Києва Лень Р.С. при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дані дії було виконано в повному обсязі, зокрема: з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винен ОСОБА_1 в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, а також з'ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини; своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано обставини справи та вирішено її в точній відповідності до вимог чинного законодавства України, результатом чого стало законне винесення оскаржуваної Постанови про накладення адміністративного стягнення № 00750.

Посилання позивача на те, що в основу оскаржуваної Постанови покладено припущення відповідача про начебто наявність його вини у адміністративному правопорушенні і зазначене припущення не підтверджене жодним чином, об'єктивно спростовуються встановленими в судовому засіданні обставинами та наданими суду доказами, які об'єктивно підтверджують як факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 135 КУпАП так і наявність його вини у його вчиненні, зокрема факт самовільного знищення ним двох дерев по вул. Скляренка, 17 у Оболонському районі міста Києва підтверджується: Актом обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню за № 878-А від 07.12.2015 року, Актом № 04/186а перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства щодо охорони, утримання зелених насаджень у населених пунктах України від 31.03.2016 року, зверненням до Державної екологічної інспекції у м. Києві громадянина ОСОБА_3 щодо перевірки ТОВ «Енвіл» стосовно законності зрізування дерев по вул. С. Скляренка, 17 у Оболонському районі м. Києва та показами свідка ОСОБА_4, яка пояснила, що була свідком того, що саме ОСОБА_1, як директор ТОВ «Енвіл» давав розпорядження своїм працівникам на вирубку дерев і брав в цьому безпосередню участь.

За приписами статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно статті 138 КАС України, предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 7, 9, 34, 35, 245, 247, 252, 249, 279, 280 КУпАП, ст. 40 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 5 ЗУ «Про рослинний світ», п. 4 «Порядку видалення дерев, кущів, газону та квітників у населених пунктах», п.п. 4.1, 4.2 «Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України», керуючись ст.ст. 7, 71, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища м. Києва Лень Романа Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 00750 від 11.04.2016 року - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Декаленко