Справа № 826/1797/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 червня 2017 року № 826/1797/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доФонду гарантування вкладів фізичних осіб
прозобов'язання вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив:

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести до реєстру акцептованих вимог кредиторів вимогу прийняти грошові вимоги, які складаються з зобов'язань з виплати суми грошових коштів відповідно до Договорів банківського вкладу №2037187 від 03.10.2014 року, №2037182 від 03.10.2014 року, №2015189 від 02.09.2014 року, включаючи суми вкладу, що перевищує 200 000,00 грн. ОСОБА_1.

Позов обґрунтовано тим, що позивач безпідставно не включений до реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра».

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Через канцелярію суду 19.04.2016 року представником відповідача-1 було подано заперечення проти позову.

З огляду на неявку в судове засідання представника відповідача, який згідно вимог Кодексу адміністративного судочинства України є таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи, а також беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі ч.6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України розглядає справу у порядку письмового провадження на основі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 року №83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 року №26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» згідно з яким з 06.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 04.06.2015 року №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015 року №113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра».

Відомості про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» опубліковано 12.06.2015 року. Строком подачі кредиторських вимог є період з 12.06.2015 року по 13.07.2015 року включно.

02.09.2014 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» було укладено договір №2015189 строкового банківського вкладу (депозиту) з поповненням, оформлений в рамках Пакету послуг «Новый ПУ «Базовый» (надалі - Договір №2015189).

Факт внесення грошових коштів за Договором №2015189 підтверджується копією квитанції №5088 від 02.09.2014 року.

Сума вкладу на підставі п.п.1 п. 1 Договору №2015189 становить 25 880,94 дол. США.

Відповідно до п.п.2.4 Договору №2015189 процентна ставка становила 12,5% річних.

Також, 03.10.2014 року між позивачем та ПАТ «КБ «Надра» укладено договір №2037182 строкового банківського вкладу (депозиту) в банківських металах «Золотий» (надалі - Договір №2037182).

Факт внесення унцій золота за Договором №2037182 підтверджується копією квитанції №1986 від 03.10.2014 року.

Відповідно до п.п.2.4 Договору №2037182 процентна ставка становила 1% річних.

Крім того, 03.10.2014 року між позивачем та ПАТ «КБ «Надра» укладено договір №2037187 строкового банківського вкладу (депозиту) з поповненням оформлений в рамках Пакету послуг «Новый НУ «Базовый+» (надалі по тексту - Договір №2037187).

Факт внесення грошових коштів за Договором №2037187 підтверджується копією квитанції №2850 від 03.10.2014 року.

Сума вкладу на підставі п.п.1 п.1 Договору №2037187 становить 12 074,25 дол. США.

Відповідно до п.п.4 п.2 Договору №2037187 процентна ставка становила 11,5% річних.

Позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» з заявою від 08.06.2015 року про включення позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку. Вказаний лист був надісланий поштою 09.06.2015 року, та отриманий повноважним представником уповноваженої особи Фонду 11.06.2015 року.

20.07.2015 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду з заявою, в якій просив повідомити результати розгляду заяви від 08.06.2015 року.

Листом від 21.08.2015 року Вих.№22-7-22935 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» повідомила про невключення позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку.

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених ним обставин, суд враховує наступне.

Згідно п.2 та п.4 ч.3 ст.12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI (надалі - Закон №4452-VI) (в редакції від 02.03.2015 року) виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону №4452-VI Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Згідно з ч.4 ст.44 Закону №4452-VI Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

У ч.1 ст.26 Закону №4452-VI зазначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ч.5 ст.27 Закон №4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ч.3 ст.28 Закону №4452-VI Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону №4452-VI Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

У ч.2 ст.45 Закону №4452-VI зазначено, що Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону №4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У ч.3 ст.46 Закону №4452-VI зазначено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Згідно п.4 ч.1 ст.48 №4452-VI Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

У ч.1 ст.49 Закону №4452-VI зазначено, що Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Відповідно до ч.2 ст.49 Закону №4452-VI протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно ч.3 ст.49 Закону №4452-VI реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Відповідно до ч.4 ст.49 Закону №4452-VI будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Згідно ч.5 ст.49 Закону №4452-VI протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці

Відповідно до ч.6 ст.49 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Згідно ч.8 ст.49 Закону №4452-VI вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

У ч.1 ст.52 Закону №4452-VI зазначено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); 7) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 8) вимоги за субординованим боргом.

Отже, на момент розгляду даного спору по суті, ініціювання процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» зумовило настання відповідних правових наслідків, зокрема, виникнення спеціальної процедури заявлення вимог до банку та їх задоволення в порядку, строки та черговості, передбачених Законом №4452-VI.

Таким чином, позивач мав право заявити про свої вимоги до банку протягом 30-денного строку, з 12.06.2015 року по 13.07.2015 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було направлено відповідну заяву 09.06.2015 року, тобто передчасно.

З вищезазначеного вбачається, що законодавством у галузі гарантування вкладів фізичних осіб регламентовано чіткий порядок звернення кредиторів із вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, щодо включення їх до реєстру кредиторів на повернення банківських вкладів і відсотків, та правові підстави задоволення Фондом таких вимог.

Системний аналіз положень Закону №4452-VI дає підстави стверджувати, що порушення кредитором установленого законодавством тридцятиденного строку для звернення з вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами виключає наявність правових підстав для їх прийняття уповноваженою особою Фонду за умови дотримання Фондом порядку оповіщення кредиторів про ліквідацію банку.

Разом з тим, Закон №4452-VI не має обмежень щодо подання заяв про внесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів раніше строку розміщення інформації про початок процедури ліквідації банку, а лише встановлює наслідки пропуску строку.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.1 Закону №4452-VI метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що подання позивачем заяви раніше обумовленого строку не може бути підставою для позбавлення її законних прав на включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів як вкладника банку.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06.11.2014 року у справі №К/800/16114/14.

З огляду на наведене, суд не погоджується з висновком Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», що у правовідносинах, які виникли, відсутні правові підстави для включення вимог позивача до реєстру акцептованих вимог кредитора.

При цьому, суд враховує, що позовні вимоги про зобов'язання внести до реєстру акцептованих вимог кредиторів вимогу прийняти грошові вимоги позивача заявлені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в той час, коли згідно п.4 ч.1 ст.48 Закону №4452-VI (в редакції від 02.03.2015 року) з дня свого призначення здійснює повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів (внесення зміни до нього) та здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів Уповноважена особа Фонду.

Однак, судом, також, звернуто увагу на те, що відповідно п.3 ч.1 ст.48 Закону №4452-VI (в редакції від 15.11.2016 року) повноваження по складанню реєстру акцептованих вимог кредиторів (внесення зміни до нього) та здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів здійснює Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача в частині зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», включивши до нього грошові вимоги ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст.69-71, 94, ч.6 ст.128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», включивши до нього грошові вимоги ОСОБА_1.

3. Судові витрати в сумі 276,00 грн. присудити на користь ОСОБА_1 (НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя А.С. Мазур