Справа № 813/1421/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 року справа № 813/1421/17

о 11 год., 07 хв.

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 813/1421/17 за адміністративним

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зертранс», представник - Клименко А.П.
до Галицької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, представник - Юрчак Ю.Ю.
про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень - рішеннь
ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Зертранс» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області у якому просило визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення - рішення № від 17.11.2016 року та № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не згідний із висновками відповідача викладеними в акті перевірки, на підставі яких прийнято спірні рішення. Під час перевірки позивачем надано всі належним чином оформлені первинні документи. Позивачем укладено договір транспортного експедирування від 01.02.2016 № 022016-ТЄП року з ТОВ «Форум Трейдінг». За вказаним договором «Виконавець» зобов'язується за плату і за рахунок «Замовника» організувати виконання послуг, пов'язаних з організацією перевезенням вантажів зазначених «Замовником», залізничним транспортом, а також виконати інші дії, необхідні для виконання зобов'язань за договором та які погодженні з Клієнтом.

На підтвердження реального здійснення спірних господарських операцій (послуг), обумовлених вказаним правочином, позивачем на вимогу відповідача було надано копії договорів, платіжні доручення, акти наданих послуг, картки рахунків та інші документи.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Відповідачем в ході проведення перевірки та дослідження первинних бухгалтерських документів та податкової звітності позивача не було враховано особливості договору транспортного експедирування.

На момент здійснення правовідносин з ТОВ «Форум Трейдінг» було належним чином зареєстроване як юридична особа та платник податку на додану вартість.

В ході перевірки відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій, не встановлено у позивача наміру отримати за вищевказаним договором інший результат, ніж придбання послуг.

Факти здійснення господарських операцій з контрагентом підтверджуються укладеним договором, додатковими угодами до них, належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами: актами здачі-прийняття робіт, податковими накладними, звітами експедиторів, а оплата підтверджується банківськими виписками. Господарські операції в повній мірі відображені в регістрах бухгалтерського обліку позивача, що вплинуло на зміну його активів і пасивів в балансі.

Позивач також зазначає, що в пункті 71 рішення у справі «Булвес" АД проти Болгарії» Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Вищенаведений висновок Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії», у пункті 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду додаткові пояснення та письмові докази, просив суд позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у запереченні на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, що ТОВ «Зертранс» мало фінансово - господарські взаємовідносини з ТОВ «Форум Трейдінг» на підставі договору про надання послуг з транспортного експедирування від 01.02.2016 № 022016-ТЄП та додаткової угоди до вказаного договору від 01.02.2016. На виконання умов згаданого договору складено акти про надання послуг (організація виконання транспортно-експедиторських послуг) та податкові накладні на загальну суму 4407480 грн., в тому числі ПДВ 734580 грн. Проте, в акті перевірки зазначено, що в даних актах не наведено ідентифікації, тобто не відображено інформації щодо наданих транспортно-експедиторських послуг для ТОВ «Зертранс», не вказано переліку контрагентів - покупців, які замовляли дані послуги, куди саме здійснювалась організація транспортних послуг, тощо. Також в даних актах не зазначено, скільки кваліфікованих працівників було задіяно для виконання даного замовлення, а також не вказано, скільки людино-годин затрачено для здійснення даних послуг.

Перевіркою проаналізовано звіт наданих послуг на предмет прийнятих послуг (з пошуку підготовки технічного стану вагона і надання його на станцію, пломбування. Інформаційні послуги про місцезнаходження вагонів, вантажу, шлях прямування, інші супутні послуги), підписаних з ТОВ «Форум Трейдінг», звіти носять дуже загальний характер. В даних звітах, підписаних з ТОВ «Форум Трейдінг», які є абсолютно ідентичні, вказано тільки, що виконавець надає звіти наданих послуг, пов'язаних з організацією перевезень вантажів залізничним транспортом та інших супутніх послуг.

В звітах, які додаються до актів наданих послуг, не наведено ідентифікації залучених вагонів для перевезення вантажу (паспорт вагону, натурний лист поїзда, інформацію про дислокацію вагонів, тощо), квитанцій про оформлення вантажу (супроводжуючих документів, необхідних для транспортування вантажу), тобто не відображено інформації, щодо наданих транспортно-експедиторських послуг для ТОВ «Зертранс», не вказано переліку контрагентів - покупців, які замовляли дані послуги, куди саме здійснювалась організація транспортних послуг, відсутній пункт призначення.

Також, згідно наданих до перевірки документів по отриманню послуг позивачем по організації виконання транспортно-експедиторських послуг від ТОВ «Форум Трейдінг», які здійснювались залізницею, до перевірки не представлено залізничних накладних.

Разом з цим, в акті перевірки зазначено, що позивачем до перевірки не надано документів (визначених умовами договорів), які підтверджують шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення при наданні транспортно-експедиторських послуг ТОВ «Форум трейдінг», а саме: заявок на надання зазначених вагонів на вказані станції; ідентифікації залучених вагонів для перевезення вантажу (паспорт вагону, натурний лист поїзда, інформацію про дислокацію вагонів, тощо), квитанцій про оформлення вантажу, виписок про оплату за страхування вантажу; іншу переписку, яка може свідчити про фактичне надання послуг вищезазначеними підприємствами - контрагентами, якими оформлено представлені до перевірки акти приймання-передачі послуг по організації переміщення залізничним транспортом.

Згідно з додатком 5 до податкової декларації з ПДВ та архіву електронної звітності Центру обробки електронної звітності ДФС України, не встановлено взаємовідносин ТОВ «Форум трейдінг» із будь-якими структурними підрозділами ПАТ «Укрзалізниця».

Відповідно до наявної інформації та наданих первинних документів підприємства, встановлено, що позивачем проведено документальне оформлення господарських операцій, які фактично не здійснювались.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, надав суду додаткові пояснення та письмові докази, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

03.11.2016 року Галицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Зертранс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках із ПП «Форум трейдінг» за період з лютий, березень 2016, а також документальне підтвердження використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг) чи подальшу реалізацію цих товарів (робіт, послуг) від вищевказаного контрагента. За результатами проведеної перевірки складено акт № 4140/13-04-14-02/36742650.

Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем:

- вимог п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), завищено витрати за 1 квартал 2016 року, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+,-) на загальну суму 3672900,00 грн. та зниження податку на прибуток на сму 661122,00 грн.

- п. 198.1., п. 198.2., п. 198.3., п. 198.6. ст. 198 ПК України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за відповідний період в розмірі 734580,00 грн. (в тому числі за лютий 2016 року - 651783,00 грн. та за березень 2016 року - 82797,00 грн.).

20.01.2017 року Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Зертранс» виключно з питань, що стали предметом оскарження. За результатами проведеної перевірки складено акт № 6/13-01-14-02/36742650.

Проведеною перевіркою підтверджено висновки акту від 03.11.2016 року № 4140/13-04-14-02/36742650 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Зертранс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках із ПП «Форум трейдінг» за період з лютий, березень 2016, а також документальне підтвердження використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг) чи подальшу реалізацію цих товарів (робіт, послуг) від вищевказаного контрагента.

17.11.2016 року Галицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення - рішення № , яким згідно п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54. ПК України, на підставі акта перевірки № 4140/13-04-14-02/36742650 від 03.11.2016 року, встановлено порушення п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток у розмірі 991683,00 грн.

Галицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення - рішення № , яким згідно п. 54.3.2 п. 54.3. ст. 54 ПК України, на підставі акта перевірки № 4140/13-04-14-02/36742650 від 03.11.2016 року, встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2, п 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податку на додану вартість у розмірі 1101870,00 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 року із змінами і доповненнями, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 44.1 ст. 44 цього ж Податкового Кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 цього ж Кодексу, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу;

Згідно п. 198.1. ст. 198 цього ж Кодексу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2. ст. 198 цього ж Кодексу, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно п. 198.3. ст. 198 цього ж Кодексу, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно ч. 2 ст. 3 цього ж Закону, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч. 1 ст. 9 цього ж Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Стаття 161 КАС України встановлює, що суд крім іншого повинен перевірити кожну обставину, що входить до підстав позову або підстав заперечення, і з'ясувати, якими саме доказами кожна з них підтверджується або спростовується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього ж Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Позивачем на підтвердження обґрунтування позовних вимог надано суду копії наступних доказів:

- договору від 01.02.2016 № 022016-ТЄП транспортного експедирування, укладеного між ТОВ «Зертранс» як «Замовником» та ТОВ «Форум Трейдінг» як «Виконавцем». Згідно предмету договору «Виконавець» зобов'язується за плату і за рахунок «Замовника» організувати виконання послуг, пов'язаних з організацією перевезенням вантажів зазначених «Замовником», залізничним транспортом, а також виконати інші дії, необхідні для виконання зобов'язань за договором та які погодженні з Клієнтом;

- додаткової угоди від 01.02.2016 № 1 до договору № 022016-ТЄП транспортного експедирування від 01.02.2016 року;

- актів наданих послуг за лютий, березень 2016 за договором від 01.02.2016 року № 022016-ТЄП.

- звітів наданих послуг пов'язаних з організацією перевезень вантажів залізничним, транспортом і супутніх послуг за договором від 01.02.2016 року № 022016-ТЄП;

- довідки, щодо формування транспортно-експедиційних послуг наданих ТОВ «Форум Трейдінг»;

- податкових накладних по взаємовідносинах за лютий, березень 2016 з ТОВ «Форум Трейдінг»;

- банківської виписки за лютий 2016 року;

- платіжних доручень за березень 2016 року.

Судом враховуються обґрунтування позовних вимог про визнання протиправними і скасування спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки висновки відповідача, що ТОВ «Форум Трейдінг» відсутнє за місцезнаходженням, не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Відповідачем не спростовано, що на момент здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «Форум Трейдінг», таке було належним чином зареєстроване як юридична особа та платник податку на додану вартість.

Щодо інших висновків відповідача судом встановлено, що згідно укладеного договору транспортного експедирування від 01.02.2016 № 022016-ТЄП року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Форум Трейдінг» надало позивачу експедиторські послуги.

Під час перевірки позивачем на думку суду надано всі належним чином оформлені первинні документи.

Аналіз податкової звітності ТОВ «Форум Трейдінг», проведений відповідачем щодо обмеженості трудових ресурсів, виробничого обладнання, складських приміщень, автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, сировини та матеріалів, що необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, не є безумовною підставою для прийняття спірних висновків, щодо неможливості надання по суті господарських правовідносин позивача із його контрагентом послуг в межах договору транспортного експедирування.

Згідно предмету вищевказаного договору ТОВ «Форум Трейдінг» зобов'язується за плату і за рахунок позивача організувати виконання послуг, пов'язаних із організацією перевезень вантажів залізничним транспортом, тобто не перевезення, а лише надання послуг по організації перевезень, що відповідає праву сторін у свободі вибору предмету договору.

Відповідачем в ході проведення перевірки, дослідження первинних бухгалтерських документів і податкової звітності позивача, а також в судовому засіданні не враховано особливості юридичної природи вищевказаного договору транспортного експедирування, за яким ТОВ «Форум Трейдінг» безпосередньо не здійснював перевезення, а лише надавав послугу, пов'язану із організацією перевезень вантажів залізничним транспортом, відповідно не міг і не надавав позивачу документів про здійснення ним перевезення залізничним транопртом.

В ході перевірки відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій, не встановлено у позивача наміру отримати за вищевказаним договором інший результат, ніж придбання послуг.

Факти здійснення господарських операцій з контрагентом підтверджуються укладеним договором, додатковими угодами до них, належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами: актами здачі-прийняття робіт, податковими накладними, звітами експедиторів, а оплата підтверджується банківськими виписками. Господарські операцій в повній мірі відображені в регістрах бухгалтерського обліку позивача, що вплинуло на зміну його активів і пасивів в балансі.

Також спірні на думку відповідача господарські операції, повністю відображені як позивачем та і його контрагентом в податковій звітності.

Відповідачем належними та допустимими доказами не доведено факт вчинених порушень позивачем вимог податкового законодавства, не спростовано мету та реальність здійснення позивачем вищевказаних господарських операцій.

Фактом з яким законодавець пов'язує виникнення у платника права на податковий кредит та формування витрат є реальне здійснення операцій з придбання товару. Тобто можливі недоліки первинних документів не можуть слугувати перешкодою для реалізації платником права на податковий кредит та формування витрат.

Необхідною умовою для включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість та правомірність формування витрат - є наявність ділової мети у діях платника податку, а саме, продажу придбаного товару не нижче ціни придбання, придбання послуг, використання яких має позитивний вплив на результати господарської діяльності платника податку, тобто здійснення господарської діяльності, яка направлена на реальне отримання платником податків економічної вигоди від здійснених ним господарських операцій.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Позивачем на підтвердження реальності здійснення господарських операцій із контрагентом надано суду вищевказані копії належних первинних документів.

Судом не враховуються правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки податкове законодавство України не ставить в залежність формування (сплату) позивачем податкових зобов'язань через відсутності у контрагента необхідних умов для ведення господарської діяльності.

Крім цього, Податковий кодекс України не ставить в залежність отримання бюджетного відшкодування платником податків від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Якщо контрагенти позивача не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо контрагентів позивача. Відповідачем невиконання вказаного обов'язку контрагентом позивач жодними належними та допустимими доказами не підтверджено.

З цих же по суті підстав, судом також не враховуються докази надані відповідачем про те, що ТОВ «Форум Трейдінг» не є зареєстрованим користувачем послуг залізничного транспорту України та висновки відповідача в цілому про те, що позивачем не надано документів (визначених умовами договору), які підтверджують шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення при наданні транспортно-експедиторських послуг ТОВ «Форум Трейдінг», а саме: заявок на надання зазначених вагонів на вказані станції; ідентифікації залучених вагонів для перевезення вантажу (паспорт вагону, натурний лист поїзда, інформацію про дислокацію вагонів, тощо), квитанцій про оформлення вантажу, виписок про оплату за страхування вантажу; іншу переписку, яка може свідчити про фактичне надання послуг вищезазначеними підприємствами - контрагентами, якими оформлено представлені до перевірки акти приймання-передачі послуг по організації переміщення залізничним транспортом, оскільки на підтвердження реального здійснення спірних господарських операцій, обумовлених позивачем на вимогу відповідача було надано копії договорів, платіжні доручення, акти наданих послуг, картки рахунків та інші документи.

Жодних інших належних та допустимих доказів порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо предмету спору відповідачем суду не надано.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем зроблено не було.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги про визнання протиправними і скасування прийнятих відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень підлягають задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Галицької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області № від 17.11.2016 року.

3. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Галицької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області № від 17.11.2016 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зертранс» (, вул.Кандиби, 5, м. Пустомити, Львівська обл.) 31 403, 30 грн. сплаченого судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст.

254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 06.06.2017 року.

Суддя Гавдик З.В.