Справа № 554/1793/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 р.Справа № 554/1793/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Курило Л.В., Русанової В.Б.

при секретарі Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 04.04.2017р. по справі № 554/1793/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Октябрського районного суду м. Полтава з адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову від 10.02.2017 р. № 16/0019/2017/пн про накладення на неї адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-2 КУпАП. Також позивачем заявлене клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 04.04.2017р. по справі № 554/1793/17 позовні вимоги задоволено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 04.04.2017р. по справі № 554/1793/17 та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, де наполягає на законності судового рішення та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови начальника Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області ОСОБА_2 від 10.02.2017 р. № 16/0019/2017/пн ОСОБА_1 допустила порушення порядку ведення бухгалтерського обліку в період з 01.12.2015 р. по 12.07.2016 р., що проявилось в проведенні оплати за товари та послуги по організації транспортування товару на суму 2791772,45 грн., надання яких не підтверджено первинними документами та які не передбачено умовами договору, що являється порушенням п. 3. 3 договору від 03.03.2014 р. № 03/03-2014, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України в частині виконання господарських зобовязань відповідно до договору. Внаслідок допущеного порушення філії «Полтавський райавтодор» ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (далі «Полтавський райавтодор») нанесено збитки на загальну суму 2791772,45 грн. та завищено кредиторську заборгованість на загальну суму 489630,04 грн., відповідальним за що, згідно з посадовою інструкцією, є головний бухгалтер філії «Полтавський райавтодор» ОСОБА_1

Не погодившись з винесеною постановою, позивач звернулася до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що в цьому випадку правопорушення, яке вчинене позивачем в період з 01.07.2012 р. по 01.09.2016 р., а виявлено в період з 13.09.2016 р. по 06.12.2016 р., не є триваючим, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо позивачки не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю, чого відповідачем всупереч вимог КУпАП зроблено не було. Крім того, суд першої інстанції вказав, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який був наданий відповідачем для огляду в суді, складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП за відсутності особи, тобто відповідачем порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності слугував висновок відповідача про допущення нею порушення порядку ведення бухгалтерського обліку в період з 01.12.2015 р. по 12.07.2016 р., а саме: в проведенні оплати за товари та послуги по організації транспортування товару на суму 2791772,45 грн., надання яких не підтверджено первинними документами та які не передбачено умовами договору, що являється порушенням п. 3. 3 договору від 03.03.2014 р. № 03/03-2014, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України в частині виконання господарських зобовязань відповідно до договору.

Положеннями ст. 164-2 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства з фінансових питань. Обєктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, полягає у приховуванні в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутності бухгалтерського обліку або веденні його з порушенням установленого порядку, внесенні неправдивих даних до фінансової звітності, неподанні фінансової звітності, несвоєчасному або неякісному проведенні інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей, порушенні правил ведення касових операцій, перешкоджанні працівникам державної контрольно-ревізійної служби у проведенні ревізій та перевірок, невжитті заходів щодо відшкодування з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Отже, адміністративну відповідальність за ст. 164-2 КУпАП несуть особи, винні, зокрема, у веденні бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку, що полягає в несвоєчасному складанні первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірності відображених у них даних.

В той же час, ст. 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні два місяця з дня його виявлення. При цьому, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу (п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Слід зазначити, що триваючими адміністративними проступками є проступки, повязані з тривалим, неперервним невиконанням обовязків, передбачених правовою нормою. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу.

В цьому випадку, дії позивача, повязані з допущення нею порушення порядку ведення бухгалтерського обліку в період з 01.12.2015 р. по 12.07.2016 р., що проявилось в проведенні оплати за товари та послуги по організації транспортування товару на суму 2791772,45 грн., надання яких не підтверджено первинними документами та які не передбачено умовами договору дійсно мали триваючий характер.

Разом з тим, судовим розглядом встановлено, що згідно Акту ревізії № 05-21/9 від 13.12.2016 р. фінансово-господарської діяльності Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та його структурних підрозділів за період з 01.07.2012 р. по 01.09.2016 р., ревізія проводилася в термін з 13.09.2016 р. по 06.12.2016 р., що свідчить про те, що останнім можливим днем виявлення порушення є 06.12.2016 р., а тому, останнім днем двохмісячного строку притягнення до адміністративної відповідальності є 06.02.2017 р., в той час як позивача притягнуто до відповідальності лише 10.02.2017 р., що є порушенням приписів ст. 38 КУпАП.

У зв'язку з цим, необґрунтованими є доводи апелянта з приводу того, що перебіг двохмісячного строку для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, починається з дня наступного за днем складення акту ревізії, який є підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що ревізія це по суті форма фінансового контролю. Її змістом є перевірка фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, дотриманням законодавства з фінансових питань, достовірністю обліку і звітності, спосіб документального викриття недостач, розтрат, привласнень та крадіжок коштів і матеріальних цінностей, попередження фінансових зловживань.

За змістом пп. 3 п. 3 «Положення про Державну аудиторську службу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016 р., одним з основних завдань Держаудитслужби є здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів.

В пп. 11 п. «Положення про Державну аудиторську службу» визначено, що Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право вилучати під час проведення ревізій у підприємств, установ і організацій копії фінансово-господарських та бухгалтерських документів, які свідчать про порушення, а на підставі рішення суду - вилучати до закінчення ревізії оригінали первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів із складенням опису, який засвідчується підписами представника органу Держаудитслужби та керівника відповідного підприємства, відповідної установи, організації, та залишенням копій зазначених документів таким підприємствам, установам, організаціям.

Вивчення та вилучення фінансово-господарських та бухгалтерських документів здійснюється саме під час проведення ревізії.

Акт ревізії являє собою офіційний документ, яким оформляються результати обстеження господарсько-фінансової діяльності підприємства, організації, установи. Відображає достовірні документально підтверджені дані, які характеризують виробничу і господарсько-фінансову діяльність обєкта, що ревізується, законність і економічну ефективність матеріальних, трудових і грошових витрат.

Об'єктивно, що акт ревізії складається після її завершення, в його основу можуть бути покладені лише дані, встановлені під час проведення ревізії, останній день виявлення яких, на переконання суду, є днем завершення самої ревізії.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів зазначає, що адміністративне стягнення на позивача накладене після спливу строку, встановленого в ч. 1 ст. 38 КУпАП, у звязку з чим станом на 10.02.2017 р. провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягало закриттю.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ст. 268 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В доводах апеляційної скарги відповідач по справі зазначив, що позивачу було відомо про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення про що свідчить акт про відмову від підписання протоколу № 16/0019/2017/пр. від 08.02.2017 р., з якого також вбачається, що позивач відмовилася від отримання повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 розд ІІ Порядку оформлення Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Державної аудиторської служби України № 168 від 01.02.2016 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.12.2016 р. за № 1674/29804 (далі Порядок № 168), протокол складається у двох примірниках, що підписуються посадовою особою, яка склала такий протокол, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовляється підписати протокол, то до протоколу вноситься відповідний запис.

В порушення вимог наведеного вище норми Порядку № 168 відповідачем у протоколі не було внесено відповідного запису, а був складений акт відмови від отримання протоколу, складання якого даним порядком не передбачено.

Положеннями п. 2 розд ІІІ Порядку № 168 також передбачено, що орган державного фінансового контролю (уповноважена посадова особа) повідомляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду порушеної стосовно неї справи про адміністративне правопорушення. Повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення (додаток 4) оформляється листом на бланку органу державного фінансового контролю, підписується уповноваженою посадовою особою та надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається під розписку. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відмова позивача від отримання повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення також зафіксована а акті № 16/0019/2017/пр. від 08.02.2017 р., а доказів того, що відповідачем направлялося на адресу позивача вказане повідомлення матеріали справи не містять.

Оскільки складання акту про відмову від отримання протоколу та про відмову від отримання повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення Порядком № 168 не передбачено, вказаний акт не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження факту отримання позивачем копії протоколу та доказом належного його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що свідчить про те, що відповідачем порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про безпідставність та протиправність оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Враховуючи те, що постанова Октябрського районного суду м. Полтава від 04.04.2017р. по справі № 554/1793/17 прийнята з дотриманням норм матеріального права, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 04.04.2017р. по справі № 554/1793/17 залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 04.04.2017р. по справі № 554/1793/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 06.06.2017 року.