Справа № 607/3175/17
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2017 Справа №607/3175/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської областів складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4

про: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 проскасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 580434 від 25 лютого 2017 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 25 лютого 2017 року інспектором роти №2 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі АР № 580434, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за, ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови 25 лютого 2017 року громадянин ОСОБА_2 в м. Тернополі по вул. Винниченка, 15, керував автомобілем марки «FORD Transit», державний номерний знак НОМЕР_1, у якого забруднений державний номерний знак, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, а також, при перевірці документів не мав при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки не вчиняв адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що вимог Правил дорожнього руху не порушував, оскільки не керував автомобілем, а був пасажиром даного автомобіля. Транспортним засобом, який належить йому, керував ОСОБА_5, оскільки 24 лютого 2017 року був його день народження, а товариш не вживав алкогольні напої. Вночі 25 лютого 2017 року вони рухалися автомобілем із нічного клубу «Бомба» в напрямку місця проживання ОСОБА_6, яка є знайомою ОСОБА_5 Приїхавши до місяця призначення вони зупинилися та припаркували автомобіль на вул. Винниченка в м. Тернополі поблизу магазину «Берегиня», ОСОБА_5, який перебував за кермом, разом із у відлучився у власних справах, а він залишився у транспортному засобі. В час коли ОСОБА_5 був відсутній, до нього підійшли працівники поліції попросили предявити документи на право керування транспортним засобом при собі посвідчення водія він не мав, натомість предявив паспорт громадянина України, після чого останні попросили пройти огляд на стан спяніння, вимогу яких він виконав при цьому пояснював, що не керував вказаним транспортним засобом, а водій відійшов, однак поліцейські не стали слухати його пояснень та винесли постанову, а також склали протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, оскільки 25 лютого 2017 року громадянин ОСОБА_2 в м. Тернополі по вул. Винниченка, 15, керував автомобілем марки «FORD Transit», державний номерний знак НОМЕР_1, у якого забруднений державний номерний знак, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, а також, при перевірці документів не мав при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, а тому вважає, що інспектором роти №2 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 правомірно винесено постанову, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП в розмірі 425 грн. ОСОБА_6 того, як доказ вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, долучає до матеріалів справи аудіовізуальний диск.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що в ніч з 24 на 25 лютого 2017 року він керував автомобілем марки «FORD Transit», державний номерний знак НОМЕР_1, від нічного клубу «Бомба» до місця проживання ОСОБА_6, окрім останньої у транспортному засобі перебував ОСОБА_2, який є власником автомобіля. Приїхавши до місця призначення він забрав ключі та вийшов із автомобіля проводити додому ОСОБА_6, а ОСОБА_2 в цей час залишився у транспортному засобі, він повернувся близько 05.00 год., та побачив біля автомобіля двох поліцейських, які складали процесуальні документи.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 580434, громадянин ОСОБА_2 25 лютого 2017 року в м. Тернополі по вул. Винниченка, 15, керував автомобілем марки «FORD Transit», державний номерний знак НОМЕР_1, у якого забруднений державний номерний знак, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, а також, при перевірці документів не мав при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 126, ч.6 ст.121 КУпАП

Згідно постанови серії АР № 580434 від 25 лютого 2017 року, винесеної інспектором роти №2 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі ОСОБА_4, на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до п.2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем у якості доказу представлено суду відеозапис, оглянувши який суд не може прийти до однозначного висновку про те, що позивач вчинив правопорушення передбачені ч.1 ст.126, ч.6 ст.126 КУпАП, оскільки на вказаному відео відсутній факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, на ньому міститься лише сам процес розгляду адміністративної справи.

Так, відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, та відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП за керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, який забруднений, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів. Тобто обов'язковою ознакою вказаних правопорушень, є саме факт керування транспортним засобом водієм, чого субєктом владних повноважень в даному випадку не доведено, що також викладено у постанові Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2017 року, якою провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито у звязку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, згідно Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того суд звертає увагу на те, що в порушення вимог п.5 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 № 1395, інспектор роти №2 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП лейтенант поліції ОСОБА_4 виклавши у постанові суть правопорушення, не вказав час вчинення адміністративного правопорушення, а також не зазначив пункт правил дорожнього руху, який порушив ОСОБА_2, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.121 КУпАП, про що вказано у постанові серії АР № 580434 від 25.02.2017 року.

Отже суд приходить до висновку, що постанова винесена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи, що виключає її законність.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірності прийнятої ним постанови, тоді як у ст. 62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, адже відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 158, 160-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 121, 126, 159, 251, 280, 288, 289 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 580434 від 23.02.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч.6 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи

Головуючий суддяОСОБА_8