Справа № 808/1622/17
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДСТРОЧЕННІ СПЛАТИ СУДОВОГО ЗБОРУ

07 червня 2017 року Справа № 808/1622/17
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Бойченко Ю.П., розглянувши заяву про відстрочення сплати судового збору по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»

до 1. Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

2. Державної фіскальної служби України

про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (далі позивач або ПАТ «ЗАлК») до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач-1 або ЗОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області) та до Державної фіскальної служби України (далі відповідач-2 або ДФС України), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії ДФС України та ЗОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області щодо відмови у реєстрації податкових накладних ПАТ «ЗАлК» виписані на ім'я Приватне акціонерне товариство «Запорізьке кар'єроуправління» з вересня 2015 року по червень 2016 року, а саме: від 30.09.2015 №39, від 31.10.2015 №57, від 30.11.2015 №70, від 31.12.2015 №70, від 31.01.2016 №45, від 29.02.2016 №61, від 31.03.2016 №63, від 30.04.2016 №57, від 31.05.2016 №42, від 30.06.2016 №54.

- вважати податкові накладні ПАТ «ЗАлК» від 30.09.2015 №39 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 30.09.2015, податкову накладну від 31.10.2015 №57 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.10.2015, податкову накладну від 30.11.2015 №70 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 30.11.2015, податкову накладну від 31.12.2015 №70 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.12.2015, податкову накладну від 31.01.2016 №45 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.01.2016, податкову накладну від 29.02.2016 №61 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 29.02.2016, податкову накладну від 31.03.2016 №63 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.03.2016, податкову накладну від 30.04.2016 №57 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 30.04.2016, податкову накладну від 31.05.2016 №42 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.05.2016, податкову накладну від 30.06.2016 №54 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 30.06.2016.

Також до матеріалів адміністративного позову долучена заява про відстрочення сплати судового збору, на підставі ст.88 КАС України, в звязку з накладенням органу державної виконавчої служби арешту на розрахункові рахунки ПАТ «ЗАлК» у банках. На підтвердження вказаної обставини позивач додав копію постанови про арешт коштів боржника від 15.05.2017 за ВП №53862106.

Розглянувши заяву про відстрочення сплати судового збору суд вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.87 КАС України).

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (ч.1 ст.88 КАС України).

Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецеденту практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ст.ст.87, 88 КАС України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

З урахуванням наведених норм права єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.88 КАС України, ст.8 Закону України «Про судовий збір» повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Також, відповідно до ч.1 ст.10 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно з ч.2 ст.10 КАС України не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Суд зазначає, що позивачем до матеріалів позову не надано належних доказів наявності обєктивних чинників, які перешкоджають позивачу сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі та порядку. Надана позивачем копія постанови про арешт коштів боржника від 15.05.2017 за ВП №53862106 винесена головним державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 не є належним доказом на підтвердження неможливості сплати судового збору, оскільки у суду відсутні відомості щодо фактичного накладення арешту на всі грошові кошти ПАТ «ЗАлК» у банках здійснені на підставі зазначеної постанови (відсутня інформація від банківських установ). Крім того, у суду відсутні відомості щодо чинності вказаної постанови на теперішній час, а саме, позивач не надав інформації щодо зняття (чи не зняття) арешту з його грошових коштів у банках на час звернення до суду з даним позовом.

Без надання документів про стан активів позивача, руху коштів по всім, без виключення рахункам, суд не має можливості задовольнити вказану заяву та відстрочити позивачу сплату судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 88, 160, 165 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Копію цієї ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П.Бойченко