Справа № 373/817/17
Суддя: Керекеза Я. І.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/817/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, діючи як адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Керекези Я.І.

при секретарі Тітровій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Переяслав-Хмельницької РДА Київської області ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити дії

встановив:

27 квітня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, просить визнати протиправною та скасувати постанову державного реєстратора прав на нерухоме майно Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації ОСОБА_2 від 08 лютого 2017 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації ОСОБА_2 здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки :01:027:0076 за ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_3 позов підтримали в повному обсязі, просять задовольнити. Вказують на те, що позивачу протиправно відмовили у реєстрації майна, оскільки 1/2 частина будинку, що їй належить, виділена в окрему квартиру, якій присвоєний № 2, арешт на це майно не накладався, тому перешкод для її реєстрації не існує. Представник позивача крім того зазначив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками однієї і тієї ж частини будинку. Зазначення у реєстрі ОСОБА_5 як власника частини будинку є помилкою, оскільки ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_5 ? частину будинку ще у 2004 році.

Відповідач заперечила проти задоволення позову та пояснила, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 та документів, поданих нею для державної реєстрації прав (серед яких договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку не було), встановила, що право власності на зазначений будинок вже зареєстроване за двома власниками: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Таким чином, суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на зазначене майно стали підставою, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для відмови у державній реєстрації права власності.

Судом встановлено наступне.

06 грудня 1995 року між АФ «Славутич» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу відповідно до якого остання придбала 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: вул.Садова, 61, с.Циблі, Переяслав-Хмельницький район, Київська область.

Позивачем 16 жовтня 2009 року було приватизовано 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0600 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №351592, кадастровий номер :01:027:0076, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням виконавчого комітету Циблівської сільської ради №46 від 12 грудня 2016, відповідно до погосподарської книги №9 Циблівської сільради, присвоєно поштову адресу житловому будинку, що належить ОСОБА_1: АДРЕСА_3.

16 грудня 2016 року на замовлення ОСОБА_1 ТОВ «ЛЕНДВІЗОР» виготовило технічний паспорт на квартиру №2 в житловому будинку №61, вул.Садова, с.Циблі.

Отже, з досліджених вище документів вбачається, що придбана позивачем 1/2 частина будинку за своїми технічними характеристиками фактично є відокремленою квартирою. Крім того, з посилання на погосподарську книгу №9 в рішенні виконкому Циблівської сільради №46 вбачається що, будинковолодіння по вул.Садова, 61 є багатоквартирним, але з невідомих причин йому не присвоєні вірні поштові адреси.

З метою реєстрації права власності на квартиру №2 за зазначеною вище адресою, 27 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Державного реєстратора Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації ОСОБА_2

08 лютого 2017 державним реєстратором було прийняте рішення №33753681 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

На звернення ОСОБА_1 Переяслав-Хмельницький міськрайонний відділ державної виконавчої служби в листі №5268 від 10 лютого 2017 року повідомив, що виконавчі документи де боржником є ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС не надходили та арешт на 1/2 частину квартири за адресою: вул.Садова, 61, с.Циблі, що належить ОСОБА_1 на праві власності не накладався. Арешт накладено на 1/2 частину будинку, що належить ОСОБА_4

Запит на надання вказаної інформації позивач подала до Переяслав-Хмельницького МВДВС після винесення оскаржуваного рішення та з відповіддю на запит державного реєстратора не ознайомлювала.

Отже, відповідачу на час прийняття рішення не були відомі ті обставини, що арешт накладено не на майно позивача, частка якого виділена, а на майно ОСОБА_4, власника іншої квартири, яка становить 1/2 частину в будинку по вул.Садова, 61 в с.Циблі Переяслав-Хмельницького району.

Як вбачається з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03 лютого 2017 року право власності на довомолодіння, що розташоване за адресою: вул.Садова,61, с.Циблі, Переяслав-Хмельницький район, зареєстроване по 1/2 часткі за ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Також, на 1/2 частку будинку, що належить ОСОБА_4 постановою ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ від 22 липня 2009 року накладено арешт та заборону на його відчуження.

У оскаржуваному рішенні державного реєстратора зазначена причина відмови - через наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Також, у рішенні міститься перелік документів, які позивач подала для здійснення державної реєстрації своїх прав на зазначене майно, серед яких договір купівлі-продажу 1/2 частини зазначеного житлового будинку не значиться.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно з ч. 5 Закону відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

Частиною 4 статті 18 Закону передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, зокрема, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Як вбачається з п. 12 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року N 1127,розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов'язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів).

Відповідно до п.18 Порядку за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Згідно з п.23 Порядку за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені, державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що за результатом розгляду заяви державний реєстратор, уповноважена особа невідкладно повертає заявникові оригінали документів, поданих для державної реєстрації (крім заяви, що долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав, інших заяв, що подавалися суб'єкту державної реєстрації прав або нотаріусу, та документа, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав), видає витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав у паперовій формі (у разі його формування у паперовій формі) чи у разі відмови у проведенні державної реєстрації прав - рішення державного реєстратора щодо відмови в державній реєстрації прав у паперовій формі (за бажанням заявника). На заяві, що долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав, заявником у довільній формі зазначаються відомості про отримання документів у повному обсязі та проставляється власний підпис.

В силу ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведена правомірність його дій щодо відмови у державній реєстрації права власності позивача. Державний реєстратор діяв відповідно та в межах Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отриману в ході перевірки інформацію державний реєстратор вважає достовірною доки її не скасовано. Скасування державної реєстрації права власності через наявну помилку під час здійснення такої реєстрації до компетенції державного реєстратора не входить.

Суд не має права зобов»язати відповідача вчинити дії, які суперечили б вимогам чинного законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 10, 12, 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 11, 71, 99, 100, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Переяслав-Хмельницької РДА Київської області ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Складання постанови в повному вчинено 08.06.2017.

Суддя Я. І. Керекеза