Справа № 802/412/17-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 червня 2017 р. Справа № 802/412/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренка І.В.,

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Хмарського Р.В.,

представників третьої особи: Бабій Н.Е., Бесараб М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Вінницької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Бохоницька сільська рада Вінницького району Вінницької області

про: визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дій,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Вінницької обласної державної адміністрації. Відповідно до змісту позовних вимог позивач просить суд визнати неправомірними дії Вінницької ОДА (Департаменту АПК), щодо відмови у видачі йому (позивачу) дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння, орієнтовною площею 5.0 га, із земель запасу водного фонду сільськогосподарського призначення в довгострокову оренду на 25 років на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області за межами населеного пункту та зобов'язати відповідача надати такий дозвіл. Крім того, позивач просить встановити судовий контроль над виконанням рішення суду відповідно до статті 267 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що відмова Вінницької ОДА у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння, орієнтовною площею 5.0 га, із земель запасу водного фонду сільськогосподарського призначення в довгострокову оренду на 25 років на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області за межами населеного пункту суперечить ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, якою визначені підстави для такого відмови.

Також позивач вважає безпідставним посилання у своєму листі-відмові Департаменту АПК Вінницької ОДА на лист Бохоницької сільської ради від 27.09.2016 № 245 та заперечення, вказані у листі, оскільки етап надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чітко врегульований положеннями частини 3 статті 123 ЗК України і не передбачає окремого погодження (розгляду) місцевими радами (за винятком ситуації, коли саме такі ради розпоряджаються відповідними землями).

Ухвалою від 06.04.2017 суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача Бохоницьку сільську раду Вінницького району Вінницької області.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити повністю, зазначивши, що при зверненні до Вінницької ОДА ним було дотримано усіх вимог закону, підстав для відмови у наданні йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки не було, а тому дії відповідача щодо такої відмови є протиправними.

Звертав увагу суду, що обрана ним форма захисту порушених прав не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов'язаний до вчинення конкретних дій - розглянути заяву позивача у встановленому законом порядку, а за умови відповідності заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства - прийняти рішення про видачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння. Зазначив, що відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву, або ж ні; прийняти рішення про надання дозволу, або ж рішення про відмову у його наданні.

Для того, щоб відновлення порушеного права було ефективним та таким, що виключало подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, позивач просив суд встановити судовий контроль над виконанням рішення суду відповідно до статті 267 КАС України.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених в наданих суду 13.04.2017 письмових запереченнях, суть яких зводиться до того, що Вінницька ОДА, розглянувши клопотання ОСОБА_1 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 5,00 га на території Бохоницької сільської ради Вінницького району в оренду для сінокосіння, обласна державна адміністрація листом від 04.11.2016 №01.01-55/7241 мотивовано відмовила у наданні земельної ділянки з зазначенням підстав такої відмови. Зокрема, відповідно до представлених документів місце розташування земельної ділянки, зазначене на графічних матеріалах, не містить обґрунтованих рішень організації раціонального використання та охорони земель, а саме здійснюється перерозподіл земель без врахування потреби розвитку території. Як зазначає відповідач, місце розташування земельної ділянки не відповідає схемі землеустрою наявної в проекті формування території і встановлення меж Бохоницької сільської ради. Крім того, зазначив, що спірна земельна ділянка використовується як загальне пасовище, нехтування думкою громади в даному випадку може призвести до загострення соціальної ситуації в селі, адже для багатьох домогосподарств спірна земельна ділянка є єдиним зручним місцем для випасання худоби, поголів'я якої постійно зростає з огляду на економічну ситуацію в країні.

Представники третьої особи в судовому засіданні щодо адміністративного позову поклались на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив, що 01.07.2016 ОСОБА_1 звернувся до Вінницької ОДА (Департаменту агропромислового комплексу) через центр адміністративних послуг "Прозорий офіс" з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель водного фонду (запас) в довгострокову оренду на 25 років для сінокосіння, орієнтовною площею 5.0 га на території Бохоницької сільської ради, за межами населеного пункту, додавши до нього (клопотання) викопіювання з оновлення планово-картографічного матеріалу Бохоницької сільської ради і ксерокопію паспорту та ідентифікаційного коду.

04.10.2016 позивач отримав лист Вінницької ОДА № 01.01-55/6523 від 03.10.2016 про те, що питання щодо поданого клопотання було винесено на обговорення 30.08.2016 на засіданні обласної комісії з питань надання земельних ділянок державної власності у власність або користування фізичним та юридичним особам, створеної розпорядженням ОДА від 07.04.2014 №114 та Комісією було вирішено, що питання буде розглянуте після надання Бохоницькою сільською радою погодження на відведення земельної ділянки та розглянуте після додаткового вивчення.

04.11.2016 ОСОБА_1 отримав лист-відмову у задоволенні поданого клопотання № 01-01-55/7241, що стало підставою для звернення до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Спірні правовідносини регулюються насамперед Конституцією України та Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

Відповідно до положень ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. ст. 13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань щодо використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Статтею 17 ЗК України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин віднесено, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 5 ст. 122 ЗК України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

З аналізу наведених норм вбачається, що Вінницька ОДА є розпорядником земельної ділянки водного фонду, що розташована за межами населеного пункту на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яку бажає отримати в користування позивач, отже саме відповідач уповноважений розглядати подане позивачем клопотання та вирішувати питання щодо надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульовано ст.123 ЗК України.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст.123 ЗК України надання у користування земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 123 ЗК України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до п. 9 частини першої статті 39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" голови місцевих державних адміністрацій утворюють для сприяння здійсненню повноважень місцевих державних адміністрацій консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи, служби та комісії, члени яких виконують свої функції на громадських засадах, а також визначають їх завдання, функції та персональний склад.

Відповідно до зазначеного положення розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 07.04.2014 №114 утворено комісію з питань надання земельних ділянок у власність або користування фізичним та юридичним особам.

Таким чином, посилання позивача на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури відведення земельних ділянок та зміни їх цільового призначення" є безпідставними, оскільки зазначена комісія створювалась не відповідно до статті 186-1 ЗК України.

Відповідно до п. 1 Положення про зазначену комісію, комісія з питань надання земельних ділянок у власність або користування фізичним та юридичним особам - консультативно-дорадчий орган облдержадміністрації створений з метою реалізації державою права власності на землю відповідно до повноважень, визначених Земельним кодексом України та забезпечення раціонального використання земель. Пунктом 10 зазначеного положення також, передбачено, що рішення Комісії оформляється протоколом, який підписується головою та секретарем Комісії і має рекомендаційний характер.

Рішення комісії дійсно має рекомендаційний характер, водночас зазначене рішення враховано відповідачем під час надання листом від 04.11.2016 №01.01-55/7241 відмови ОСОБА_1 в задоволенні поданого клопотання. Варто зазначити, що відмова надана саме Вінницькою обласною державною адміністрацією, а не комісією, як зазначив у позові, позивач.

Безпідставним також є твердження позивача відносно заборони вимагати при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки додаткових матеріалів зазначених в частині сьомій статті 186-1 Земельного Кодексу України, оскільки зазначена норма стосується погодження проектів землеустрою, а не отримання дозволу на розробку проекту. Крім того, від позивача ніяких додаткових матеріалів та погоджень не вимагалось, натомість Вінницька ОДА самостійно здійснювала відповідні запити та розглядала питання щодо можливості відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини третьої статті 123 Земельного кодексу України підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Водночас зазначені документи не зберігаються і не повинні відповідно до законодавства зберігатись в обласній державній адміністрації, а відносяться до документів відповідних адміністративно територіальних одиниць села, селища, міста, району.

Враховуючи зазначене, питання надання дозволу або відмови у його наданні залежить від наявності або відсутності обставин, що можуть вплинути на прийняття облдержадміністрацією відповідного рішення, зокрема обставини визначені частиною третьою статті 123 ЗК України про наявність або відсутність яких облдержадміністрації заздалегідь не відомо.

З метою з'ясування можливості надання відповідного дозволу Вінницька ОДА звернулась до Бохоницької сільської ради, про що листом від 03.10.2016 №01.01-55/6523 поінформувала ОСОБА_1

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 5,00 га на території Бохоницької сільської ради Вінницького району в оренду для сінокосіння, Вінницька ОДА листом від 04.11.2016 №01.01-55/7241 мотивовано відмовила у наданні земельної ділянки з зазначенням підстав такої відмови. Зокрема, відповідно до проекту формування території і встановлення меж Бохоницької сільської ради земельна ділянка площею 21,5 га була передбачена для випасання худоби громадян. Згідно плану зовнішніх меж земель постійного користування "Бохоницьке" на території Бохоницької сільської ради земельна ділянка площею 15,4 га віднесена до земель водного фонду (прибережна захисна смуга шириною 100 м).

Таким чином, відповідно до представлених документів місце розташування земельної ділянки, зазначене на графічних матеріалах, не містить обґрунтованих рішень організації раціонального використання та охорони земель, а саме здійснюється перерозподіл земель без врахування потреби розвитку території. Тобто, місце розташування земельної ділянки не відповідає схемі землеустрою наявної в проекті формування території і встановлення меж Бохоницької сільської ради.

Відповідно до листа Бохоницької сільської ради від 27.09.2016 № 245 на території Бохоницької сільської ради (станом на 01.01.2016) поголів'я ВРХ, кіз, коней становить 170 голів. Існує велика необхідність у площах для випасу худоби. Тому, територіальна громада села проти виділення земельних ділянок у приватну власність в зоні прибережної захисної смуги річки Південний Буг, оскільки саме у цій смузі є можливість випасання худоби.

Питання передачі ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки піднімалось на засіданні постійно діючої комісії сільської ради з питань регулювання земельних відносин. На даному засіданні усі депутати комісії одноголосно виступили проти передачі в оренду цієї ділянки.

Також дана земельна ділянка та прилеглі до неї (зона ПЗС) слугує для громадян с. Бохоники та інших, як зона відпочинку. Враховуючи викладене, та з метою недопущення загострення соціальної напруги, Бохоницька сільська рада просила облдержадміністрацію відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1

Отже, земельна ділянка, яку бажає отримати позивач, використовувалась і використовується жителями села Бохоники для випасання худоби, тобто як громадське пасовище, що не заперечується стороною позивача. Нехтування думкою громади в даному випадку може призвести до загострення соціальної ситуації в селі, адже для багатьох домогосподарств спірна земельна ділянка є єдиним зручним місцем для випасання худоби, поголів'я якої постійно зростає з огляду на економічну ситуацію в країні.

Враховуючи наведене суд погоджується з доводами представника Вінницької обласної державної адміністрації про наявність підстав для відмови у наданні ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння, орієнтовною площею 5.0 га, із земель запасу водного фонду сільськогосподарського призначення в довгострокову оренду на 25 років на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області за межами населеного пункту .

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів осіб, які брали участь у справі, оцінивши досліджені у ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій Вінницької ОДА щодо відмови у наданні йому (позивачу) дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння, орієнтовною площею 5.0 га, із земель запасу водного фонду сільськогосподарського призначення в довгострокову оренду на 25 років на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області за межами населеного пункту, так само як і пов'язаних з ними позовних вимог про зобов'язання відповідача надати такий дозвіл.

Відтак, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог повністю. У зв'язку з чим відсутні підстави для встановлення судового контролю над виконанням рішення суду відповідно до статті 267 КАС України.

З урахуванням положень ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович