Справа № 554/1794/17
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 р.Справа № 554/1794/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 04.04.2017р. по справі № 554/1794/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, в якому просила суд скасувати постанову від 10 лютого 2017 року № 16/0022/2017/пн про накладення на неї адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 04 квітня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Постанову № 16/0022/2017/пн від 10 лютого 2017 року про накладення адміністративного стягнення на позивачку ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасовано як протиправну.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 04 квітня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції приписів ст.ст. 11, 71, 86, 99, 100, 159 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 245, 251, 256, 289 КУпАП, п. п. 2, 3 розділу ІІІ Порядку оформлення Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом державної аудиторської служби України від 01.12.2016 № 168, п.п. 17, 35, 50 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550, що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав та обставин викладених у апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та дійшов висновку про протиправність прийнятої відповідачем постанови від 10 лютого 2017 року № 16/0022/2017/пн про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164-2 КУпАП.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

Згідно постанови начальника Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області ОСОБА_2 від 10 лютого 2017 року № 16/0022/2017/пн ОСОБА_1 допустила порушення порядку ведення бухгалтерського обліку за період з 1 липня 2012 по 1 вересня 2016 року, що призвело до недоотримання доходів при виконанні робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування в межах Полтавської області на загальну суму 629752,94 грн. та безпідставного включення до калькуляцій завищеного обсягу газу, необхідного для приготування 1 т продукції за період з 1 січня 2015 по 1 вересня 2016 року, що призвело до завищення вартості виконаних робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування в межах Полтавської області, замовником яких виступала Служба автомобільних доріг у Полтавській області, та, як наслідок, нанесення збитків державному бюджету на загальну суму 1387809,40 грн.

Статтею 164-2 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства з фінансових питань.

За змістом частини 1 статті 164-2 КУпАП приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку, внесення неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності, несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей, несвоєчасне подання на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану підприємства державного сектору економіки та звіту про його виконання, перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізій та перевірок, невжиття заходів по відшкодуванню з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності тягнуть за собою накладення штрафу від восьми до пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, в силу частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 8 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Згідно з частиною 3 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Триваючими адміністративними правопорушеннями є такі правопорушення, що пов'язані тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою, припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення, за яке притягнуто до відповідальності ОСОБА_1, полягає порушенні нею законодавства з фінансових питань - порушення порядку ведення бухгалтерського обліку за період з 1 липня 2012 по 1 вересня 2016 року, що призвело до недоотримання доходів при виконанні робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування в межах Полтавської області на загальну суму 629752,94 грн. та безпідставного включення до калькуляцій завищеного обсягу газу, необхідного для приготування 1 т продукції за період з 1 січня 2015 по 1 вересня 2016 року, що призвело до завищення вартості виконаних робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування в межах Полтавської області, замовником яких виступала Служба автомобільних доріг у Полтавській області, та, як наслідок, нанесення збитків державному бюджету на загальну суму 1387809,40 грн.

Таким чином, наведене порушення носило триваючий характер лише до 01 вересня 2016 року. Протокол про вчинення адміністративного правопорушення складений 08.02.2017р., а спірна постанова винесена 10.02.2017 р., тобто, після спливу двох місяців з дня вчинення правопорушення.

Тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 порушено встановлений ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КУпАП визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова відповідача № 16/0022/2017/пн від 10 лютого 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправною та підлягає скасуванню.

Також клоегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для поновлення строку на звернення до суду з даним позовом, оскільки такий пропущено з поважних причин.

Відповідно до ст. 289 КАС скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, <…>. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала - ст.100 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, копію постанови відповідача від 10 лютого 2017 року № 16/0022/2017/пн отримано позивачем 17.02.2017 (а.с. 24), з даним позовом позивач звернулася до суду 01 березня 2017 року (а.с. 10), тобто на наступний день після закінчення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом. Враховуючи обставини зазначені позивачем в обгрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які були визнані судом поважними, та незначний пропуск строку звернення до суду з даним позовом - 1 день, колегія суддів не вбачає підстав для залишення даного позову без розгляду.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 04.04.2017р. по справі № 554/1794/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 06.06.2017 р.