Справа № 473/3863/16-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 473/3863/16-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Ротар М.М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача -ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.03.2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання перерахунку пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому після уточнення позовних вимог, просив скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області №15/3 від 28 жовтня 2016 року та № 1/2 від 12 січня 2017 року в частині відмови зарахувати періоди роботи з 01.01.1992 року по 17.02.1992 року, 20.10.1992 року по 31.12.1998 року до таких, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_4 період роботи з 01.01.1992 року по 17.02.1992 року, 20.10.1992 року по 31.12.1998 року до стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.03.2017 року адміністративний позов був задоволений.

Не погоджуючись з постановою суду Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, у який просить скасувати постанову винести нову та відмовити у задоволенні позову .

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.05.2017 року справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, постанову суду 1-ої інстанції щодо правильності застосування судом 1-ої інстанції норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за наступних обставин:

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач за записами трудової книжки працював у Вознесенському виробничому шкіряному об'єднанні імені XXVI з'їзду КПРС (згодом ПАТ "Возко"):

з 01.03.1988 по 19.04.1990 - слюсарем-ремотником 4, 5 розрядів дільниці з капремонту ЦРМ;

з 20.04.1990 по 17.02.1992 - слюсарем-ремонтником 5 розряду рем. дільниці № 3 на обслуговуванні фарбувально-жирувального цеху;

з 18.02.1992 по 18.10.1992 - слюсарем-ремонтником 5 розряду центральної ремонтної майстерні;

з 19.10.1992 по 31.12.1998 року - слюсарем-ремонтником 5 розряду РМУ-3 по обслуговуванню фарбувально-жирувального цеху;

з 01.01.1999 по 01.06.2003 - слюсарем- ремонтником 5 розряду фарбувально-жирувального цеху;

з 02.06.2003 по 31.10.2006, з 21.05.2007 по 31.07.2013, з 01.10.2013 по 31.03.2015 - слюсарем ремонтником 5,6 розрядів на дільниці фарбувально-жирувальних процесів виробництва №2;

з 01.11.2006 по 20.05.2007 - апретурником 5 розряду на дільниці оздоблювальних процесів виробництва №2;

з 01.08.2013 по 31.09.2013 - розтягувальником шкіри на рами на дільниці фарбувально-жирувальних процесів виробництва.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців державна реєстрація ПАТ "ВОЗКО" припинена за судовим рішенням від 31.12.2015року у зв'язку з визнанням його банкрутом.

Позивач звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пільгової пенсії, що передбачено п. «б» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 28.10.2016 року №15/3 зараховано періоди роботи з 01.01.1999 року по 24.02.2000 рік, з 01.11.2006 року по 21.05.2007 рік та з 01.08.2013 року по 01.10.2013 рік до стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці відповідно до п. "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та відмовлено в зарахуванні до стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці періоду з 01.03.1988 року по 31.12.1998 рік в зв'язку з відсутністю первинних документів, які 6 підтверджували зайнятість заявника протягом повного робочого дня слюсарем-ремонтиком дубильно-фарбувально-жирувальних цехів та результатів атестації робочих місць за умовами праці слюсарям - ремонтникам ЦРМ, РМУ-3.

Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 12 січня 2017 року №1/2 зараховано період роботи з 01.03.1988 по 31.12.1991 до стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та відмовлено в зарахуванні періоду роботи з 01.01.1992 по 31.12.1998 до стажу із шкідливими та важкими умовами праці в зв'язку з відсутністю первинних документів, які б підтверджували зайнятість заявника протягом повного робочого дня слюсарем-ремонтником дубильно-фарбувально-жирувальних цехів та результатів атестації робочих місць за умовами праці слюсарям-ремонтникам ЦРМ, РМУ-3.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову ,виходячи з наступного:

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Згідно із правовим висновком, вказаним у Постанові ВСУ від 7 липня 2015 року № 51-585а14, який є обовязковим для врахування в порядку ст.244-1 КАС України

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 3. ч.1. ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційний суд, доходить до висновку про необхідність скасувати постанову суду 1-ої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197,199, 205, 207,254 КАС України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити, постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.03.2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі ,та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя доповідач О.О.Кравець

Судді: С.Д.Домусчі

ОСОБА_3