Справа № 2-а/1570/3274/11
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2012-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2012 р.Справа № 2-а/1570/3274/11

Категорія: 12.3Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Милосердного М.М.,

суддів Бітова А.І. та Градовського Ю.М.,

при секретарі Дубчак Ю.В.,

за участю: представника апелянта (позивача) ОСОБА_1 ОСОБА_2, представника Державної митної служби України та Південної митниці ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Південної митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної митної служби України (далі ДМС України), Південної митниці про визнання протиправним та скасування наказу ДМС України № 498-к від 21 березня 2011 року "Про припинення перебування на державній службі", поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що оскаржений наказ видано в порушення Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу" (далі Закон №3723-XII).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2011 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 26 жовтня 1998 року по 30 квітня 2008 року працював в митних органах на посадах інспектора та старшого інспектора Білгород-Дністровської та Приморської митницях.

Присягу державного службовця ОСОБА_1 прийняв 26 жовтня 1998 року, про що зроблено запис у трудовій книзі.

У зв'язку з ліквідацією Приморської митниці 30 квітня 2008 року відповідно до п.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України ОСОБА_1 звільнено з митних органів.

У 2009 році ОСОБА_1 прийняв участь в конкурсі на заміщення вакантних посад в Дністровській митниці, за результатами якого наказом ДМС України від 02 грудня 2009 року за № 2144-к його призначено на посаду інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи Дністровської митниці та відповідно до наказу Дністровської митниці від 07 грудня 2009 року № 522-к він приступив до виконання службових обов'язків за вказаною посадою.

Під час прийому на роботу у 2009 році до Дністровської митниці в автобіографії ОСОБА_1І було зазначено, що він судимості не має, а також те, що ні він, ні хто-небудь з його родичів під судом та слідством не перебувають.

Разом з тим, проведеною Південною митницею перевіркою встановлено, що у 2001 році Білгород-Дністровською міжрайонною прокуратурою Одеської області було порушено кримінальну справу за №71 за фактами незаконного переміщення на митну територію України транспортних засобів та безпідставного звільнення осіб, які переміщували вказані транспортні засоби, від сплати належних зборів та платежів. Слідчим Дністровської міжрайонної прокуратури 11 листопада 2002 року винесено постанову про притягнення в якості обвинуваченого інспектора Білгород-Дністровської митниці ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Приховування позивачем зазначених обставин під час заповнення автобіографічної довідки стало підставою для винесення оскаржуваного наказу ДМС України № 498-к від 21 березня 2011 року "Про припинення перебування на державній службі".

Вважаючи зазначений наказ безпідставним та протиправним ОСОБА_1 звернувся до суду.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що припиняючи проходження державної служби в митних органах, ДМС України виходила з спеціальних підстав припинення державної служби, а тому оскаржуваний наказ ДМС України від 21 березня 2011 року винесено правомірно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає його правильним з огляду на наступне.

Відповідно до статті 5 Закону №3723-XII державний службовець повинен: сумлінно виконувати свої службові обов'язки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Статтею 14 Закону №3723-XII також встановлено, що дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Згідно до статті 17 Закону №3723-XII громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу, якою зобовязуються суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки.

Державний службовець підписує текст Присяги, який зберігається за місцем роботи. Про прийняття Присяги робиться запис у трудовій книжці.

Відповідно до статті 30 Закону №3723-XII підстави припинення державної служби є, зокрема, відмова державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Тому, враховуючи наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 порушено Присягу державного службовця, так як позивач під час прийому на роботу до ДМС України вказав завідомо неправдиві відомості в автобіографії, наявність яких суперечить можливості проходження державної служби в митних органах.

Колегія суддів також вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Колегія суддів не може погодитися з посиланням апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому що всі процесуальні норми, передбачені адміністративним судочинством були виконані без порушень прав кожної сторони при розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяті днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: