Справа № 2-а-3006/10/1470
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2012-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2012 р.Справа № 2-а-3006/10/1470

Категорія:6.2.1Головуючий в 1 інстанції: Зіньковський О.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

при секретарі Загоруйко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційні скарги Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області та Міністерства екології та природних ресурсів України на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 , ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40 Олександровича, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43 до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області, третя особа Міністерство екології та природних ресурсів України за участю прокуратури Миколаївської області про зобовязання виконати судове рішення від 12.10.2004р. №10/312, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року позивачі звернулись з вищевказаним адміністративним позовом до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області (відповідач) з вимогою визнати протиправними дії Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області щодо відмови 01.02.2010 року у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зобов'язати Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області погодити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства позивачам.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2010 року позовні вимоги були задоволені.

Визнано протиправними дії Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області щодо відмови 01.02.2010 року у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Зобов'язано Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області погодити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 , ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43.

Не погоджуючись з даною постановою суду, Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області та Міністерство екології та природних ресурсів України подали апеляційні скарги, в яких зазначили, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, у звязку з чим просять його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про необхідність їх задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі Розпорядження Очаківської районною державної адміністрації №8 від 16.01.2008 року «Про надання громадянам України дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок державної власності у власність для ведення особистого селянського господарства в межах території Покровської сільської ради Очаківського району Миколаївської області» позивачі звернулись до відповідача з заявою про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

01 лютого 2010 року, Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області, виданий Висновок за №01-04/7645-05 про відмову позивачам у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (кожному по 1,00га) у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, які не надані у власність або користування в межах території Покровської сільської Ради Очаківського району Миколаївської області.

Зазначена відмова вмотивована тим, що земельні ділянки належать до території регіонально ландшафтного парку «Кінбурнська Коса»(створеного рішенням обласної ради від 15.10.92р. №16); земельні ділянки розташовані в межах цінного природного комплексу Кінбурнського півострова «Район Василівських плавнів, ставкового господарства та озера Красне»; землі, що передаються знаходяться в 2-х кілометровій прибережній захисній смузі Дніпровського лиману;

Посилаючись на приписи ст.84 Земельного кодексу України, ст. 59 Земельного кодексу України відповідач відмовив у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Судом також встановлено, що Державним актом №90 серії Б № року, риболовецькому колгоспу Свідомість було надано в постійне користування земельну ділянку площею 2165,5га. Зазначені землі за цільовим призначенням є землями сільськогосподарського призначення.

Протоколом №1 загальних зборів членів риболовецького колгоспу Свідомість від 19.07.2007 року та №1 від 01.04.2009р., було прийнято рішення про виділення земельних ділянок площею 50 га., працівникам бюджетних установ соціальної сфери Покровської сільської Ради, якими є позивачі.

16 січня 2008 року Очаківська районна державна адміністрація Миколаївської області стосовно Позивачів надала Розпорядження №8 Про дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність відповідно до технічного завдання.

Вказане Розпорядження було винесено уповноваженим органом державної влади, згідно приписів ст.ст.13, 14 Закону України Про місцеві державні адміністрації №586-ХІV від 09.04.1999р.

На виконання Розпорядження №8 від 16.01.2008 року, позивачами було виконано проектну документацію, яка була погоджена з наступними органами:- висновок щодо погодження землевпорядної документації Відділу Держкомзему у Очаківському районі, від 17.11.2009 року №1107/0112;- висновок про погодження проекту відведення земельних ділянок Управління культури Миколаївської обласної державної адміністрації, від 10.12.2009 року №4136;- погодження архітектору Очаківського району, від 17.11.2009 року №635/021;- погодження Очаківської районної санітарно-епідеміологічної станції від 17.11.2009 року №1078;

Судом також взято до уваги факти встановлені Рішенням господарського суду від 22.10.2003 року у справі №3/359, яким визнано право риболовецького колгоспу Свідомість на приватизацію 2165,5га, земельної ділянки яка знаходиться в його постійному користуванні, а також зобов'язано Очаківську районну Державну адміністрацію надати дозвіл Риболовецькому колгоспу Свідомість на приватизацію 2165,5га зазначеної земельної ділянки.

Крім того, Рішенням господарського суду Миколаївської області від 12.10.2004 року по справі №10/312, зобов'язано відповідача (Державне управління екології та природних ресурсів в Миколаївській області) надати погодження на приватизацію та розробку проекту приватизації земельної ділянки площею 2165,5га, що належить рибоколгоспу Свідомість.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 22.10.2003 року по справі №3/359 та від 12.10.2004 року по справі №10/312 набрали законної сили (Ухвала Вищого адміністративного суду України від 25.07.2007 року , Ухвала Вищого господарського суду України від 03.12.2007 року.

Згідно відповіді Держкомзему у Очаківському районні Миколаївської області, в межах Покровської сільської ради Очаківського району (р-н Кінбурська коса) в 2009 році відбулося розпаювання риболовецького колгоспу "Свідомість" і виділено 309 га пасовищ 73 громадянам - 156 ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У відповіді на запит суду Державного підприємства «Очаківське лісомисливське господарство» також зазначено, що землі на Кінбурській косі складаються з земель лісогосподарського призначення, з земель запасу державної власності, земель інших постійних землекористувачів і власників.

Урахувавши наявність державного акту на постійне користування земельною №90 серії Б № року, який виданий риболовецькому колгоспу «Свідомість», суд першої інстанції встановив, що зазначені землі за цільовим призначенням є землями сільськогосподарського призначення.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин наступні норми чинного законодавства.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них (частина друга статті 78 Земельного Кодексу).

Згідно з частиною третьою статті 41 Конституції України громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Порядок безоплатної передачі у приватну власність земельних ділянок державної та комунальної власності не повинен встановлювати обмеження щодо виникнення цього права у громадян.

Однією з підстав набуття громадянином права на землю є приватизація, яка здійснюється на добровільній основі і полягає в безоплатній передачі земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян.

Статтею 412 Цивільного кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав, за яких право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб припиняється, саме:1) поєднання в одній особі власника земельної ділянки та землекористувача;2) спливу строку, на який було надано право користування;3) викупу земельної ділянки у зв'язку із суспільною необхідністю.

Право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом (частина перша); набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга). Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до п.1, п.3 та п.5 ст.25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Згідно вимог ст.ст.51, 52, 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» №2456-XII від 16.06.1992р. підготовка і подання клопотань про створення чи оголошення територій та об'єктів природно-заповідного фонду можуть здійснюватися органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища, науковими установами, природоохоронними громадськими об'єднаннями або іншими заінтересованими підприємствами, установами, організаціями та громадянами.

У разі схвалення клопотань центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища та його органами на місцях проводиться їх погодження з власниками та первинними користувачами природних ресурсів у межах територій, рекомендованих для заповідання.

Рішення про створення природних заповідників, національних природних парків, а також щодо інших територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення приймаються Президентом України.

Рішення про організацію чи оголошення територій та об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об'єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Порядок відведення земельних ділянок природним заповідникам, біосферним заповідникам, національним природним паркам, регіональним ландшафтним паркам, а також ботанічним садам, дендрологічним паркам, зоологічним паркам визначається Земельним Кодексом України.

Території та об'єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов'язання.

Згідно пункту 2.5. Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок (затвердженому Наказом №434 від 05.11.2004р. Міністерства охорони навколишнього природного середовища України) до основних питань, на яких необхідно акцентувати увагу при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, також належать переоформлення охоронного зобов'язання при переході права на земельні ділянки територій та об'єктів природно-заповідного фонду, землі, зарезервовані для заповідання. Будь-яких доказів наявності охоронних зобов'язань щодо спірних земельних ділянок відповідачем суду не надано.

Встановивши, що відповідачем не було надано до суду доказів фактичного створення на землях риболовецького колгоспу «Свідомість» будь-яких природоохоронних зон, парків, природних заповідників, а також доказів вилучення земель у вказаного колгоспу із постійного користування або зміни цільового призначення та відсутність факту оформлення будь-якого охоронного зобовязання на спірні земельні ділянки, суд першої інстанції дійшов до висновку про ґрунтовність вимог позивачів та задовольнив адміністративний позов.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За встановлених судом першої інстанції обставин, колегія суддів зазначає, що земельні ділянки, проект землеустрою на які вимагають погодити позивачі, входять до складу Регіонального ландшафтного парку «Кінбурнська коса», створеного рішенням Миколаївської обласної державної адміністрації від 15.10.92 № 16, який відповідно до Загальнодержавної програми формування національної екологічної мережі України на 2000-2015 роки, затвердженої Законом України від 21.09.2000 року № 1989-ІІІ є основою для створення однойменного національного природного парку.

Відповідно до п. «г» ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України, землі під об'єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачене законом, не можуть передаватися із державної в приватну власність.

Крім того, на території півострова Кінбурнська коса Указом Президента України «Про створення національного природного парку «Білобережжя Святослава» від 16.12.2009 року №1056/2009, створено Національний природний парк «Білобережжя Святослава» ( а.с.33).

Окрім того, матеріалами проекту передбачається надання земельних ділянок у власність із земель водного фонду - прибережно-захисної смуги Чорного моря.

Відповідно до ст. 87 Водного кодексу України, зовнішні межі водоохоронних зон визначаються за спеціально розробленими проектами. В межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Земельна ділянка, про виділення якої просять позивачі, належить до прибережної захисної смуги Дніпровського лиману, що згідно вимог ст. 88 Водного кодексу України, становить не менше двох кілометрів від урізу води.

Відповідно до п, «д» ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України землі водного фонду, до яких ст. 58 Земельного кодексу України віднесено і прибережні захисні смуги вздовж морів, річок та навколо водойм не можуть передаватися з державної у приватну власність (за виключенням замкнених природних водойм загальною площею до 3 гектарів).

Статтею 59 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки прибережних захисних смуг можуть передаватися громадянам та юридичним особам лише на умовах оренди для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Як вже було встановлено, на підставі Розпорядження Очаківської районною державної адміністрації №8 від 16.01.2008 року «Про надання громадянам України дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок державної власності у власність для ведення особистого селянського господарства в межах території Покровської сільської ради Очаківського району Миколаївської області» позивачі звернулись до відповідача з заявою про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

При вирішенні спору суд першої інстанції мав виходити з превалюючого положення Указу Президента України перед Розпорядженням районної державної адміністрації в розрізі повноважень в системі органів виконавчої влади.

З огляду на це, колегія суддів зазначає про пріоритетність Указу Президента України від 16.12.2009 р. №1056/2009 Про створення національного природного парку Білобережжя Святослава перед Розпорядженням Очаківської районною державної адміністрації №8 від 16.01.2008 року «Про надання громадянам України дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок державної власності у власність для ведення особистого селянського господарства в межах території Покровської сільської ради Очаківського району Миколаївської області».

Помилковим є також висновок суду першої інстанції про порушення відповідачем принципу рівності всіх перед законом та застосування протиправної дискримінації позивачів відносно інших осіб, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що вказані земельні ділянки, на які видані державні акти, входять до складу Національного природного парку Білобережжя Святослава та на виготовлення яких, відповідачем надавалось відповідне погодження.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що дії відповідача щодо відмови в наданні погодження проекту землеустрою є правомірними у зв'язку з тим, що зазначені земельні ділянки, входять до складу Національного природного парку Білобережжя Святослава, який було створено відповідно до Указу Президента України від 16.12.2009 року №1056/2009 Про створення національного природного парку Білобережжя Святослава та розташовані в межах регіонального ландшафтного парку «Кінбурська коса» створеного рішенням Миколаївської обласної ради від 15.10.1992 року №16.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи, неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також висновки суду не відповідають обставинам справи, тому, керуючись п. 3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.3 ч.1 ст. 198; п. 3, 4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області та Міністерства екології та природних ресурсів України задовольнити, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2010 року у справі № 2-а-3006/10/1470 скасувати.

Ухвалити у справі № 2-а-3006/10/1470 нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення та підписання рішення суду в повному обсязі 12 березня 2012 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян