Справа № 712/5260/17
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/5260/17
Провадження № 2а-712/495/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року Соснівський районний суду м. Черкаси в складі:

головуючого Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції м. Черкаси лейтенанта поліції роти № 2 батальйону патрульної поліції ОСОБА_2В про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції м. Черкаси лейтенанта поліції роти № 2 батальйону патрульної поліції ОСОБА_2В про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що 17.04.2017 року інспектором ІПП м. Черкаси ОСОБА_2 складено постанову від 17.04.2017 року серія АР № 752667 якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

У цій постанові зазначається, що 17.04.2017 року о 08 год. 10 хв. він керував транспортним засобом ВАЗ-21099 номерний знак НОМЕР_1 по вул. Надпільній, 462, м. Черкаси, який мав технічні несправності, а саме не працювали стоянкові вогні, не включив покажчик повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху та не мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Вважає, дану постанову незаконною, оскільки на його думку він не вчиняв ніякого адмінправопорушення, не було відібрано його пояснення та не розяснені права на захист, чим порушено його права, а тому просить скасувати дану постанову.

Крім того, зазначив, що в постанові у справі адміністративного правопорушення зазначено, що зазначені вище події відбулися по вул. Надпільній, 462, м. Черкаси 17.04.2017 року о 08 год. 10 хв., хоча о 08 год. 15 хв. цього ж дня цим же інспектором, на його службовому автомобілі, його було доставлено до КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» Черкаської обласної ради з метою медичного огляду на стан сп'яніння, де за результатами огляду йому було надано відповідний висновок (копія висновку додається), у якому зазначено число огляду «17.04.2017» та час огляду «08 год. 15 хв.», що на його думку не відповідає дійсним обставинам події.

Просить суд визнати постанову від 17.04.2017 серія АР № 752667 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. протиправною та скасувати її, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позові.

Представник Управління патрульної поліції в м. Черкаси ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечував в повному обсязі та пояснив що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності в спосіб та в межах діючого законодавства. Крім того, надано диск з відеофіксацією події та письмові заперечення щодо позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 752667 від 17.04.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Надпільній, 462, м. Черкаси, мав технічні несправності, а саме не працювали стоянкові вогні, не включив покажчик повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху та не мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.п. 2.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КпАП України. На підставі даних фактів винесено постанову, якою притягнуто позивача за вчинене адміністративне правопорушення до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн..

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог Закону, щодо обов'язку доказування правомірності своїх дій з приводу винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення не надано суду жодних доказів.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Суд зазначає, що згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

З позовної заяви вбачається що зазначені вище події відбулися по вул. Надпільній, 462, м. Черкаси 17.04.2017 року о 08 год. 10 хв., хоча о 08 год. 15 хв. цього ж дня цим же інспектором, на його службовому автомобілі, позивача ОСОБА_1 було доставлено до КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» Черкаської обласної ради з метою медичного огляду на стан сп'яніння, де за результатами огляду було надано відповідний висновок (копія висновку додається), у якому зазначено число огляду «17.04.2017» та час огляду «08 год. 15 хв.», що на думку суду не відповідає дійсним обставинам події та свідчить про порушення вимог діючого законодавства.

Крім того, в судовому засіданні було оглянуто відео запис обставин подій від 17.04.2017 року.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позивачу не в повній мірі були розяснені права на захист, що на думку суду призвело до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху України про які йдеться в постанові, тому суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення складена інспектором патрульної поліції м. Черкаси лейтенантом поліції роти № 2 батальйону патрульної поліції ОСОБА_2не може оцінюватися судом в розумінні ст. 70 КАС України у якості належних допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП України, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б їх обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому суд вважає, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням встановленого законодавством порядку, а тому такі дії відповідача є протиправними, а постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що оспорювану постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню.

Позовні вимоги в частині закриття провадження по справі не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду).

Відповідно до припису пункту 2 частини першої статті 18 КАС, який кореспондується з положеннями пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП, оскарження рішень (постанов) суб'єктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення здійснюється шляхом подання адміністративного позову до місцевого загального суду як адміністративного суду.

Статтею 221 Глави 17 КУпАП «Підвідомчість справ про адміністративне правопорушення» закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, серед яких відсутня ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє суду дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст. 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб'єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п. 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14?, 122, 245, 258, 268, 283, 289 КпАП України, ст. ст. 6-14, 71, 99, 128, 158-163,1712 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції м. Черкаси лейтенанта поліції роти №2 батальйону патрульної поліції ОСОБА_2В про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення задоволити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 17.04.2017 року серії АР № 752667 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Головуючий: