Справа № 297/1081/17
Суддя: Ільтьо І. І.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/1081/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого Ільтьо І. І.

при секретарі - Куні О. І.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2 та представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом Берегівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення,-

встановив:

Берегівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, мотивуючи його тим, що 31 березня 2017 року у ході проведення профілактичних заходів щодо нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері працівниками Берегівського РВ ГУ ДМС України у Закарпатській області на території м. Берегове виявлено громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з документом, що посвідчує особу, а саме паспортом громадянина Азербайджанської Республіки серії НОМЕР_1 виданим 29.01.2010 року, який перебував з порушенням правил перебування іноземців на території України, а саме з перевищенням дозволеного терміну перебування.

За порушення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, 31 березня 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн..

Того ж дня, 31.03.2017 року начальником Берегівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області Гусак В.В. відносно ОСОБА_2 прийнято рішення про примусове повернення за межі України та роз'яснено йому про зобов'язання покинути територію України у строк до 15.04.2017 року.

Однак, у вказаний термін ОСОБА_2 територію України не покинув, що вказує на свідоме ухилення його від виконання рішення про примусове повернення за межі України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданніпозов не визнали з підстав наведених у запереченні та ствердили, що відповідач змушений був покинути свою країну через побоювання за своє життя у зв'язку з переслідуванням за активну участь у партії «Народний Фронт», яка виступає проти діючого президента країни. Тривала процедура набуття статусу біженця, відсутність коштів, побоювання за можливість бути депортованим до Азербайджана спонукала його піти на порушення правового статусу іноземців. Розуміє, що цим порушив закон, однак вказує, що ним керував страх за своє життя. Ствердив, що при поверненні до Азербайджану життю осіб, які залишили країну за політичними мотивами та були повернуті до неї, загрожує небезпека у жорстокому нелюдському відношенні, що принижує гідність, та покарання. Зараз має намір звернутись до уповноважених органів України із заявою про надання йому статусу біженця, хоче залишитися в Україні, тому просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом установлено, що відповідно до паспорту громадянина Азербайджанської Республіки серії Р3947422 виданим 29.01.2010 року, ОСОБА_2 є громадянином Азербайджанської Республіки, який перебуває з порушенням правил перебування іноземців на території України, а саме з перевищенням дозволеного терміну перебування. За порушення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, 31 березня 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн..

Того ж дня, 31.03.2017 року начальником Берегівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області Гусак В.В. відносно ОСОБА_2 прийнято рішення про примусове повернення за межі України та роз'яснено йому про зобов'язання покинути територію України у строк до 15.04.2017 року.

Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Як вбачається із положень ст. 26 вищезазначеного Закону, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Суд вважає, що є підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення про його повернення, так як у судове засідання, отримавши судову повістку він не з'являється, що підтверджує неможливість вручення йому самої постанови про примусове повернення.

Обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", та унеможливлюють примусове видворення за межі України не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Крім того, відповідач не звертався до Управління Державної міграційної служби у Закарпатській області із заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту. Дана обставина не заперечується відповідачем.

Ст.19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст.9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлені судом обставини, а саме відсутність у відповідача документів, які підтверджують наявність власного житла, постійного законного джерела існування, дозволу на працевлаштування, свідчать про те, що останній порушив вимоги ст.ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню, оскільки є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній ухилиться від самостійного та добровільного залишення території України.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що не вбачається підстав для допуску негайного виконання рішення, з наступних підстав.

Виходячи із змісту п. 10.8 Постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», відповідно до пункту 6 частини першої статті 161 КАС України, під час прийняття постанови, суд за наявності підстав, вирішує питання про допуск її до негайного виконання. Зокрема, суд може відмовити у допуску постанови до негайного виконання, зазначивши мотиви свого рішення.

Частина 1 статті 256 КАС України визначено перелік категорій справ, по яким суд зобов'язаний звернути постанову до негайного виконання.

Разом з тим, така категорія справ, як про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України, до даної імперативної норми не входить. Ч. 2 ст. 256 КАС України визначено випадки, коли при винесенні постанов суд може здійснити допуск до негайного виконання, в тому числі це стосується і справ щодо примусового видворення іноземців. Розглядаючи подібні категорії прав, слід враховувати, що тягар доказування лежить на суб'єкті владних повноважень. В даному випадку позивач жодним чином не обґрунтовує необхідність негайного виконання постанови.

Крім того, відповідач тривалий час проживає на території України, відомості щодо того, чи він раніше притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, відсутні, перебування його до набрання постанови законної сили не має суспільної небезпеки, крім того, це буде обмежувати право відповідача на оскарження постанови суду, а тому суд не вбачає підстав для допуску постанови про примусове видворення до негайного виконання.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 70-72, 79, 86, 161, 162, 163, 183-7, 256 КАС України, -

постановив:

Адміністративний позов Берегівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення - задовольнити.

Примусово видворити громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ільтьо І. І.