Справа № 338/342/17
Суддя: Круль І.В.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/342/17

01 червня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Круль І.В.

з участю: секретаря Матлюк Л.Г.

представника відповідача Мартинюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні суду в селищі Богородчани справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_2 до Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії, в якому просить: визнати протиправними дії Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо встановлення йому щомісячного грошового утримання в меншому розмірі, без врахування половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті та служби в управлінні юстиції; зобов'язати відповідача зарахувати до його стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті 1 рік 9 місяців та час роботи на посаді начальника Івано-Франківського обласного управління юстиції, що складає 3 роки 4 місяців 6 днів; зобов'язати відповідача починаючи з 06 жовтня 2016 року провести перерахунок, нараховувати та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з подальшим перерахунком у випадку зміни заробітної плати діючого судді та виплатити різницю між належною до сплати сумою довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що працював на посаді судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду. Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року №1600-у111 його звільнено з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку.

27 жовтня 2016 року розпорядженням відповідача йому призначено і виплачується довічне грошове утримання, як судді у відставці в розмірі 80 % від заробітку. При призначені довічного грошового утримання відповідач зарахував йому стаж роботи на посаді судді 18 років 3 місяці 15 днів і військову службу 1 рік 11 місяців 2 дні, але не зарахував 3 роки 4 місяці 6 днів - час роботи на посаді начальника Івано-Франківського обласного управління юстиції та половину строку навчання за денною формою навчання в Харківському юридичному інституті. Вважає, що дії відповідача є неправомірними.

Так згідно з п.11 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Закону країни "Про судоустрій і статус суддів" у редакції, чинній до 28.03.2015 року, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Вважає, що з урахуванням положень ст.43 Закону України від 24.02.1994 року № 4015-ХІ та п.3.1. Постанови КМУ від 03.09.2015 року № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" відповідач повинен був зарахувати йому вищевказаний стаж до стажу роботи, що дає право на щомісячне грошове утримання судді у відставці.

Позивач в судове засідання не з'явився, у поданій заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити з підстав викладених в запереченні, в якому зазначено, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Вважає вимоги позивача безпідставними та просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працював на посаді судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду до 03.10.2016 року і наказом № 115-00 від 03.10.2016 року відрахований із штату Івано-Франківського окружного адміністративного суду на підставі Постанови Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року №1600-VIII у зв'язку з поданням заяви про відставку (а.с.44).

27 жовтня 2016 року розпорядженням відповідача йому призначено і виплачується довічне грошове утримання, як судді у відставці в розмірі 80 % від заробітку. При призначені довічного грошового утримання відповідач зарахував йому стаж роботи на посаді судді 18 років 3 місяці 15 днів і військову службу 1 рік 11 місяців 2 дні. (а.с.6).

З 01 вересня 1977 року по 01 липня 1981 року, позивач навчався у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського, про що свідчить копія диплому (а.с.37, 40).

З 25 серпня 1999 року по 01 лютого 2007 року позивач працював на посаді начальника Івано-Франківського обласного управління юстиції, з 01 лютого 2007 року по 21 травня 2007 року на посаді начальника Головного управління юстиції в Івано-Франківській області. Керівництво та контроль за діяльністю судів області Головне управління юстиції в Івано-Франківській області здійснювало до 31.12.2002 року (а.с.58).

Не погоджуючись з розміром щомісячного довічного грошового утримання, позивач 13 квітня 2017 року звернувся до відповідача із заявою про зарахування до стажу роботи на посаді судді половини строку навчання у Харківському юридичному інституті 1 рік 9 місяців та 7 років роботи на посаді начальника Івано-Франківського обласного управління юстиції, листом від 11 травня 2017 року позивачу було відмовлено у задоволенні зазначеної заяви (а.с.64, 35-36).

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцієюі законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання суддям за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

У відповідності до положень частини першої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною третьою статті 141 Закону № 2453-VI(в редакції Закону № 192-VIІІ, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 11 «Перехідних положень» Закону № 2453-VI (в редакції від 07 липня 2010 року) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № Закону № 2862-ХІІ « Про статус суддів», який діяв до набрання чинності Законом № 2453-VI від 07 липня 2010 року, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років (абзац 2 цієї статті).

Положеннями підпункту 3-1 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, законодавством, що діяло на момент набрання чинності Законом № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Таким чином, суд приходить до висновку, що законодавець вказуючи на те, що підставою для збільшення розміру грошового утримання на 2 % за кожен рік роботи понад 20 років роботи на посаді судді, виходив з того, що до цього стажу зараховується і період не пов'язаний з перебуванням на посаді судді.

Такої ж думки дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 01 червня 2016 у справі № К/9991/55900/12 (щодо зарахування половини строку навчання).

Відтак, до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1977 року по 01 липня 1981 року, що складає 1 рік 9 місяців 0 днів, та час роботи на посаді начальника Івано-Франківського обласного управління юстиції, що складає 3 роки 4 місяці 6 днів, з врахуванням врахованого відповідачем суддівського стажу 18 років 3 місяці 15 днів та військову службу 1 рік 11 місяців 2 дні, що в загальному складає 25 років 3 місяці та 23 днів, та дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 % заробітної плати судді.

На правильність висновків суду вказує і чинна на сьогодні норма підпункту «з» пункту 33 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Вищу раду правосуддя», на підставі якої пункт 34 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» було доповнено абзацом такого змісту «Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)».

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати Тисменицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, час роботи на посаді начальника Івано-Франківського обласного управління юстиції, що складає 3 роки 4 місяців 6 днів, та половину терміну навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1977 року по 01 липня 1981 року, що складає 1 рік 9 місяців, а також зобов'язати з 06 жовтня 2016 року провести перерахунок, нарахувати та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді.

Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії підлягають задоволенню повністю.

Частина перша статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 640,00 грн., тому судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 19, 22, 46, 55, 64 Конституції України, статей 48,141, пункту 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI, пункту 25 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, керуючись ст.ст. 2, 9, 69-72, 94, 104, 158-163, 183-2, 186 КАС суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо встановлення ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання в меншому розмірі, без врахування половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті та служби в управлінні юстиції Івано-Франківської області.

Зобов'язати Тисменицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, час роботи на посаді начальника Івано-Франківського обласного управління юстиції, що складає 3 роки 4 місяців 6 днів, та половину терміну навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1977 року по 01 липня 1981 року, що складає 1 рік 9 місяців.

Зобов'язати Тисменицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з 06 жовтня 2016 року провести ОСОБА_2 перерахунок, нараховувати та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді з подальшим перерахунком у випадку зміни заробітної плати діючого судді та виплатити різницю між належною до сплати сумою довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Постанову суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Богородчанський районний суд шляхом подачі скарги в десятиденний строк з дня отримання її копії.

Головуюча Круль І.В.