Справа № 389/464/17
Суддя: Тьор Є. М.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/389/10/17
Справа 389/464/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: Тьор Є.М.,

при секретарі: Гончаровій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Знам'янка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1-го взводу РПОП ГУНП в Кіровоградській області Єфімовича Дмитра Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вимогою про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 770980 від 14.02.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на відсутність в його діях складу правопорушення.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позові. В судове засідання призначене на 31.05.2017 року подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення, просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. 10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 11 КАС України, відповідно до вимог якої, розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 14.02.2017 року поліцейським 1-го взводу РПОП ГУНП в Кіровоградській області Єфімовичем Д.С. винесено постанову серії ПС2 № 770980 від 14.02.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Згідно вищевказаної постанови ОСОБА_1, 14.02.2017 року о 11.30 год., керуючи транспортним засобом FORD Transit, номерний знак НОМЕР_1,. в м. Знам'янка по вул. Жовтнева не пред'явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.1(а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП /а.с.7/.

Поліцейським 1-го взводу РПОП ГУНП в Кіровоградській області Єфімовичем Д.С. подано заперечення на позов ОСОБА_1, в якому останній здебільшого посилається на Положення про Департамент Патрульної поліції та кодекс України про адміністративні правопорушення, але в обґрунтування свого заперечення ніяких доказів не додає. Відомостей щодо здійснення фото- або відеофіксації обставин, що стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не надано.

З'ясовано, що 14.02.2017 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП 2 №462464, за ч.1 ст. 130 КУпАП. В графі «до протоколу додається» вказано - відеозапис.

Як встановлено з оглянутих матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, дані не містять відеозапису.

Хоча відеозапис з нагрудної камери поліцейського 1-го взводу РПОП ГУНП в Кіровоградській області Єфімовича Д.С, є доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, в разі якщо дійсно останньому пропонувалось надати посвідчення водія, яке на час керування транспортним засобом було відсутнє.

Крім цього, постанова серії ПС2 №770980 від 14.02.2017року не містить відмітки щодо відмови ОСОБА_1 надати посвідчення водія, в присутності двох свідків.

З приводу відмови ОСОБА_1 надати посвідчення водія, пояснення та підписати постанову наявні пояснення в справі відносно ОСОБА_1, за ч.1 ст. 130 КУпАП. Однак, суд надає критичну оцінку письмовим поясненням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які надавались 14.02.2017року, так як дані надані з приводу вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і є тотожними, хоча відбирались не одним поліцейським і з «З моїх слів записано вірно та мною прочитано». В письмових поясненнях ОСОБА_4 взагалі відсутні посилання на документ, що засвідчував особу свідка, а в поясненнях свідка ОСОБА_5 вказано «п/в».

Правомірність та законність прийнятого суб'єктом владних повноважень рішення та правомірність дій відповідача при винесенні зазначеної постанови оскаржується позивачем.

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п.2.4 (а) ПДР України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Крім того, відповідно до п. п.2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із норм, викладених в ст. 71 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З огляду на зазначене, беручи до уваги твердження позивача про те, що він керуючи 14.02.2017 року транспортним засобом - автомобілем «Форд-Транзит», державний номерний знак НОМЕР_1, мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, зазначені твердження позивача не спростовані, належних та допустимих доказів відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що постанова серії ПС2 № 770980 від 14.02.2017 року в справі про адміністративне правопорушення, винесена суб'єктом владних повноважень - поліцейським Єфімовичем Д.С., не містить достатніх та беззаперечних доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.1 (а) ПДР України та, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, більш того, вина позивача не підтверджується будь-якими іншими передбаченими процесуальним законом доказами, зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото-кінозйомки та використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Окремо судом відзначається, що відповідно до ч.1 ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, працівник поліції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення або постанові.

Даними зазначеними в постанові у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 770980 судом не встановлено, що поліцейським тимчасово затримувався транспортний засіб і відповідний запис про тимчасове затримання транспортного засобу у постанові відсутній.

Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань виходив відповідач визнаючи позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, та у порушенні ним вимог п.2.1 (а) ПДР України, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, у зв'язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість тверджень позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови і накладення адміністративного стягнення за відсутності в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Крім цього, зазначається, що до суду позивачем було надано посвідчення водія серії НОМЕР_2

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не проведено всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи, на підставі чого адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова скасуванню, як така, що винесена в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею і документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України, на підставі чого позивачу ОСОБА_1 слід присудити з Державного бюджету України понесені ним судові витрати в розмірі 640 грн..

Керуючись ст.ст. 11, 69, 71, 94, 158-163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 1 ст. 126, ст.ст. 251, 254, 256,283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 10 жовтня 2001 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського 1-го взводу РПОП ГУНП в Кіровоградській області Єфімовича Дмитра Сергійовича про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серія ПС2 № 770980 від 14.02.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у вказаній адміністративній справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Присудити ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 640 грн. з Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні в той же строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області Є.М.Тьор