Справа № 593/156/17
Суддя: Крамар В. М.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/593/14/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Крамаря В. М.

при секретарі Осадці М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Літятинської сільської ради про оскарження рішення (дій) бездіяльності Літятинської сільської ради, як органу місцевого самоврядування та зобов'язання здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Літятинської сільської ради про оскарження рішення (дій) бездіяльності Літятинської сільської ради, як органу місцевого самоврядування та зобов'язання здійснити певні дії. Позивач, посилаючись на те, що більше 20 років проживає і зареєстрована у АДРЕСА_1, який має статус житлового та належить відповідачу, 12 грудня 2016 року звернулася до Літятинського сільського голови з заявою про надання їй та членам її сім'ї дозволу на приватизацію вказаного житла. 11 січня 2017 року Літятинська сільська рад розглянула подану нею заяву та рішенням № 102 відмовила їй в наданні дозволу на приватизацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з цим позивач просить визнати дії (бездіяльність) Літятинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області протиправними; скасувати рішення 16 сесії сьомого скликання від 11 січня 2017 року № 102 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на приватизацію житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, як необґрунтоване та незаконне»; зобов'язати Літятинську сільську раду надати дозвіл на приватизацію житлового будинку в АДРЕСА_1, Бережанського району Тернопільської області громадянам: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5

При цьому в позовній заяві вказує, що, приймаючи рішення № 102 від 11 січня 2017 року, відповідач порушив її конституційне право на житло; посилання на рішення № 118 від 30.01.2006 року «Про вирішення питання щодо приміщення майстерні» немає жодного відношення до питання приватизації житлового фонду, оскільки переведення житлового фонду в нежитловий не допускається, згідно ст. 8 Житлового кодексу України; відповідачем не взято до уваги, що вона за свій рахунок відремонтувала спірний будинок; посилання у рішенні на п.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» необґрунтоване та незаконне, оскільки спірне приміщення не віднесене до службового житла (відсутнє рішення Літятинської сільської ради про надання такого статусу), сільська рада спеціальний ордер на вселення в таке житло не видавала; позивач та члени її сім'ї вселились у спірне приміщення на підставі рішення виконавчого комітету Літятинської сільської ради від 25 червня 19969 року № 13, з видачею їй сільським головою ОСОБА_5 ордеру для вселення, який після 30 днів був нею зданий в сільську раду, вона сплачувала всі комунальні послуги.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав і мотивів, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

В судому засіданні представник позивача - ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав, пояснив, що приймаючи оскаржуване рішення Літятинська сільська рада Бережанського району Тернопільської області вийшла за межі своїх повноважень, оскільки розпорядження житловим фондом належить до компетенції виконавчого комітету сільської ради, в іншому дав пояснення, аналогічні позовній заяві, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представники відповідача - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проти позову ОСОБА_1 заперечили, посилаючись на те, що Літятинська сільська рада щодо позивача діяла виключно в межах Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки спірне приміщення з часу передачі його на баланс Літятинської сільської ради і по час розгляду справи судом не мало статусу житлового, а норми Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не поширюється на нежитлові приміщення. Позивач поселилася в спірне приміщення на підставі рішення виконавчого комітету Літятинської сільської ради № 13 від 25 червня 1996 року, оскільки спірне приміщення належить до нежитлових, то позивач зайняла вказане приміщення на підставі рішення № 13 від 25 червня 1996 року, а не на підставі ордера. Оскільки житла у віданні сільської ради не було, сільська рада не могла видати ордер, а тому такий не зберігається (як бланк суворої звітності) в сільській раді. Житловий будинок АДРЕСА_1 Бережанського району відсутній, а тому не може бути приватизований на підставі положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Посилання позивача на те, що, приймаючи рішення № 102 від 11 січня 2017 року Літятинська сільська рада Бережанського району Тернопільської області вийшла за межі своїх повноважень, оскільки розпорядження житловим фондом належить до компетенції виконавчого комітету сільської ради, - не ґрунтується на законі, бо позивач, вказавши, що просить дати дозвіл на приватизацію житлового будинку, фактично просила приватизувати приміщення, яке не є житловим. Зважаючи на викладене, просили в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 17 лютого 2000 року. Згідно рішення виконавчого комітету Літятинської сільської ради № 13 від 25 червня 1996 року, розглянувши заяву директора школи про виділення будинку для проживання, виконком сільської ради вирішив виділити шкільну майстерню, як будинок спеціаліста для проживання директора школи ОСОБА_9 Виходячи з наведеного, Літятинська сільська рада виділила позивачу спірне приміщення для проживання, однак вселення було проведено в нежитлове приміщення, оскільки ордер, як це передбачено ст. 58 Житлового кодексу Української РСР, на вселення не видавався.

12 грудня 2016 року позивач звернулася до Літятинського сільського голови з заявою, в якій просить надати їй дозвіл на приватизацію житлового будинку разом із членами сім'ї по АДРЕСА_1 Бережанського району Тернопільської області відповідно до чинного законодавства України із розрахунку: 21 кв.м. на кожного члена сім'ї або особи, яка проживає, та 10 кв.м. на сім'ю, разом 94 кв.м.

Згідно з ч.3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Ч.1 ст. 4 ЖК Української РСР встановлено, що жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону України приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.

З довідки Літятинської сільської ради Тернопільської області № 90 від 12 травня 2017 року випливає, що на момент вселення ОСОБА_9 будівля по АДРЕСА_1 Бережанського району Тернопільської області була на балансі сільської ради.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, від 13.04.2017 року, у вказаних державних реєстрах відсутні відомості про об'єкт нерухомого майна за адресою: Тернопільська область, Бережанський район, АДРЕСА_1

Відповідно до наданої позивачем копії відомості випуску продукції виконавцем техбюро ОСОБА_10 за липень 1972 року, засвідченої 10.03.2017 року Бережанським районним комунальним підприємством «Проектант», останнім було проведено інвентаризацію будівель для переоцінки Літятинської сільської ради в кількості 9 одиниць, серед яких будівлі з вказівкою на те, що вони належать до житлових, відсутні, та Носівської сільської ради в кількості 7 одиниць, серед яких одна будівля з вказівкою на те, що вони належить до житлових «житловий будинок».

В наданій відповідачем справі з технічними паспортами на будівлі по переоцінці основних фондів Літятинської сільської ради Бережанського району, міститься 9 технічних паспортів на будівлі, складених 10 липня 1972 року. У вказаній справі міститься технічний паспорт, на який посилається позивач при обґрунтуванні позовної заяви, на будівлю під назвою «Восьмирічна школа» з місцезнаходженням: село Літятин Бережанського району, загальною корисною площею 78,75 кв.м., де вказано, що ця будівля збудована в 1939 році, використовується станом на 10 липня 1972 року як школа, додатково іншим чорнилом вказано «майстерня», в будівлі є 2 коридори та 3 класи. Призначення будівлі при будівництві - житловий будинок.

З відповіді Бережанського обласного комунального міжрайонного бюро технічної інвентаризації № 32 від 14.03.2017 року випливає, що інвентаризація нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 Бережанського району - не проводилася.

Згідно з довідкою Літятинської сільської ради Тернопільської області № 79 від 20 квітня 2017 року, журнал реєстрації житлового фонду в сільській раді ведеться, проте в ньому відсутні записи через те, що у комунальній власності немає об'єктів нерухомого майна, які належали би до житлового фонду.

Як випливає з довідки Літятинської сільської ради Тернопільської області № 80 від 20 квітня 2017 року на момент вселення позивача будівля по АДРЕСА_1 Бережанського району Тернопільської області використовувалась як будинок спеціаліста, шкільна майстерня, де проводили заняття із трудового навчання учнів.

Зважаючи на те, що будівля по АДРЕСА_1 Бережанського району Тернопільської області є нежитловою, що підтверджується дослідженими вище доказами, на неї не поширюються норми Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а тому відповідач не міг порушити права позивача в аспекті застосування Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», щодо будівлі по АДРЕСА_1 Бережанського району Тернопільської області.

Посилання позивача та його представника на те, що відсутнє рішення Тернопільської обласної ради на переведення спірного приміщення з житлового фонду в нежитловий, як це передбачено ст. 8 ЖК Української РСР, а тому спірне приміщення, яке будувалося як «хата» - належить до житлових, суд не приймає до уваги, оскільки Житловий кодекс Української РСР, яким передбачено такий механізм переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі набрав чинності 01 січня 1984 року, тобто після надходження на баланс Літятинської сільської ради будівлі по АДРЕСА_1 Бережанського району Тернопільської області.

Усі інші наявні в матеріалах справи докази не спростовують того, що будівля по АДРЕСА_1 Бережанського району Тернопільської області була передана відповідачу як нежитлове приміщення, і з часу передачі Літятинській сільській раді до житлового фонду не належить.

Розглядаючи посилання позивача на те, що, приймаючи оскаржуване рішення Літятинська сільська рада Бережанського району Тернопільської області вийшла за межі своїх повноважень, суд виходить з того, що відповідно до п.30 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської ради вирішуються питання прийняття рішень щодо: відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності. Оскільки позивачем перед відповідачем ставилося питання про приватизацію будівлі по АДРЕСА_1 Бережанського району Тернопільської області, яка належить Літятинській сільській раді, остання розглянула вказану заяву в межах своїх виключних повноважень.

Зважаючи на наведене вище, суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог позивача про скасувати рішення 16 сесії сьомого скликання від 11 січня 2017 року № 102 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на приватизацію житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, яким позивачу було відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на приватизацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

При вирішенні позовної вимоги про визнання дій (бездіяльності) Літятинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області протиправними, суд виходить з того, що протиправності дій відповідача під час прийняття рішення № 102 від 11 січня 2017 року судом не встановлено, а про вчинення відповідачем інших протиправних дій (бездіяльності) Літятинською сільською радою позивачем не заявлено, а тому в задоволенні цієї позовної вимоги також слід відмовити.

При вирішенні позовної вимоги про зобов'язанняЛітятинської сільської ради надати дозвіл на приватизацію житлового будинку в АДРЕСА_1, Бережанського району Тернопільської області громадянам: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 суд виходить з того, що будівля по АДРЕСА_1 Бережанського району Тернопільської області є нежитловою, а тому Літятинська сільська рада вправі самостійно розпоряджатися своїм майном, тому в задоволенні цієї позовної вимоги також слід відмовити.

Керуючись ст. 47 Конституції України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 4, 7, 8, 58, 61 ЖК Української РСР, Рішенням Конституційного Суду України «У справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України» № 10-рп/2010 від 01.04.2010 року, ст. ст. 11, 17, 18, 69, 71, 72, 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Літятинської сільської ради про оскарження рішення (дій) бездіяльності Літятинської сільської ради як органу місцевого самоврядування та зобов'язання здійснити певні дії - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Бережанський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя