Справа № 815/6930/16
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/6930/16

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Джабурія О.В.

суддів Вербицької Н.В.

ОСОБА_1

при секретарі Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Амадеус Марин» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання незаконним та скасування наказу про проведення перевірки та визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Амадеус Марин» (далі позивач, ТОВ «Амадеус Марин», апелянт) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому позивач просив:

- визнати незаконним наказ в.о. начальника Державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області від 10 жовтня 2016 року № 1139 «Про проведення позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Амадеус Марин», ».

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області щодо проведення позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Амадеус Марин», , яка проводилась з 12 жовтня 2016 року по 19 жовтня 2016 року на підставі наказу в.о. начальника Державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області від 10 жовтня 2016 року № 1139 «Про проведення позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Амадеус Марин», .

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

На підставі наказу ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «Амадеус Марин» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства. Позивачу вручено 12.10.2016 року під розписку копію наказу № 1139 від 10.10.2016 року на перевірку та направлення. Позивачу було надано саме копію наказу, при цьому оригінал не надався навіть для огляду.

Позивач зазначає, що копія наказу є неналежним чином завіреною, про що зроблений запис в направленнях на перевірку, зокрема у направленні № 00953/1338.

Службові посвідчення або інші документи, які б посвідчували особу та встановлювали правомочність на проведення перевірки, при прибутті інспекторів до перевірки не надавались.

Перевірка проводилась з 12.10.2016 року по 19.10.2016 року у приміщенні ТОВ «Амадеус Марин», за результатами якої 26.10.2016 року отримано для ознайомлення та підписання ОСОБА_1.

В акті перевірки вказано, що позивач відмовився в отриманні копії наказу № 1169 від 19.10.2016 року, щодо продовження термінів проведення перевірки, та відповідно у здійсненні запису в направленнях на перевірку, але дана інформація не відповідає дійсності, оскільки головним бухгалтером товариства було запропоновано отримати вказані документи для предявлення керівнику підприємства, оскільки на робочому місці він в цей час був відсутній. Інспектори ДПІ відмовились надавати на ознайомлення наказ та залишили приміщення товариства. І тільки з акту перевірки позивач дізнався про те, що складено акт про відмову від допуску до проведення перевірки ТОВ «Амадеус Марин».

Позивач зазначає, що проведення позапланової виїзної перевірки та дії ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області щодо проведення перевірки були незаконними.

Також позивач зазначив про відсутність жодних правових обґрунтованих підстав для проведення відповідачем перевірки.

Таким чином, на думку позивача, оскільки у наказі не зазначено підстав проведення перевірки, то перевірку проведено всупереч вимогам закону.

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись не те, що ДПІ у звязку з виникненням необхідності у перевірці даних податкового кредиту по взаємовідносинах позивача з ТОВ «Ітс-Торг», з ТОВ «Калєт», було направлено запит від 15.06.2016 року № 13745/10/15-53-14-02 про надання інформації та її документального підтвердження. Товариство надало контролюючому органу письмову відповідь та зазначив, що у звязку з неправильним оформленням запиту, особа звільняється від надання запитуваної інформації.

Оскільки, позивач не надав запитуваних документів та письмових пояснень по взаємовідносинам з контрагентами, указаними в запиті на підставі пп. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, пп.78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПК України, видано наказ від 10.10.2016 року № 1139 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Амадеус Марин», а також направлення на проведення перевірки.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано незаконним наказ в.о. начальника Державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області від 10 жовтня 2016 року № 1139 «Про проведення позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Амадеус Марин», ». Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області щодо проведення позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Амадеус Марин», , яка проводилась з 12 жовтня 2016 року по 19 жовтня 2016 року на підставі наказу в.о. начальника Державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області від 10 жовтня 2016 року № 1139 «Про проведення позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Амадеус Марин», . Стягнуто з Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Амадеус Марин», сплачений судовий збір у розмірі 2756 (дві тисячі сімсот пятдесят шість) грн.

На вказану постанову суду Державна податкова інспекція у Приморському районі ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області подала апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

10.10.2016 року ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийняло наказ № 1139 «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» за період з 01.01.2014 року по 30.06.2016 року з 12.10.2016 року тривалістю 5 робочих днів. Зазначений наказ підписав в.о. начальника інспекції ОСОБА_3 (т.1 а.с.12).

Перевірка проведена з 12.10.2016 року по 19.10.2016 року у приміщенні ТОВ «АМАДЕУС МАРИН», за результатами якої 26.10.2016 року позивач отримав для ознайомлення та підписання ОСОБА_1 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 30.06.2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 30.06.2016 року» № 5436/15-53-14-02/36554196.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2756-VI (зі змінами та доповненнями), яким, зокрема, визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно до вимог п.75.1 ст.75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до вимог п.73.3 ст.73 ПК України 73.3. контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до вимог статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

- податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обовязкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.

П.п.20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України визначає, що податковий орган має право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, повязану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. При цьому приписи ст. 73 Податкового кодексу регулюють саме підставу формування відповідного запиту та вимоги щодо його змісту.

Відповідно до вимог п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно до вимог п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Обов'язковою умовою призначення перевірки в порядку пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України є ненадання платником податків пояснення та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту, який має містити порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач сформував та направив на адресу позивача запит від 15.06.2016 року «Про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження)» по господарським взаємовідносинам з ТОВ «ІТС-ТОРГ», ТОВ «КАЛЄТ» за січень, березень 2015 року №13745/10/15-53-14-02 від 15.06.2016 року (т.1 а.с.87-89).

У запиті відповідач зазначив підставу його надіслання: недостовірність визначення ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» даних податкового кредиту по взаємовідносинах за період 01.2015 року з ТОВ «ІТС-ТОРГ»,за період 03.2015 року ТОВ «КАЛЄТ», що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за звітні періоди декларування за січень 2015 року, березень 2015 року. При цьому відповідач посилався на п.78.1.4 ст.78 ПК України.

В матеріалах справи є відповідь позивача від 30.06.2016 року про відмову у наданні документів, оскільки, запит від 15.06.2016 року за 13745/10/15-53-14-02 не містить посилань на пункт статті Податкового кодексу України, яка слугувала підставою для його направлення.

З огляду на спірний наказ від 10.10.2016 року №1139, колегією суддів встановлено, що призначено проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» за період 01.01.2014 року по 30.06.2016 року.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що предмет перевірки згідно з наказом за результатами якої складено акт, не відповідає предмету перевірки, який викладено у запиті 13745/10/15-53-14-02 від 15.06.2016 року.

Вимога надати документальне підтвердження щодо відносин з субєктами господарювання ТОВ «ІТС-ТОРГ» та ТОВ «КАЛЄТ», що містяться в податковій декларації з ПДВ були за період січень, березень 2015 року, але контролюючі органи провели перевірку за 2014, 2015 роки повністю за перше півріччя 2016 року, тобто не за два місяці, а за 2,5 роки.

Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач незаконно, всупереч вимогам податкового законодавства прийняв наказ №1139 від 10.10.2016 року «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «АМАДЕУС МАРИН», тому позовні вимоги правомірні, документально підтверджені та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного податкового законодавства, отже, підлягають задоволенню.

Похідні позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача щодо проведення позапланової виїзної перевірки позивача, яка проводилась з 12 жовтня 2016 року по 19 жовтня 2016 року на підставі скасованого наказу також підлягають задоволенню.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 09.06.2017 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян