Справа № 759/14168/16-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

31 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі: Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Києві на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 16 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - Відповідач, Правобережне об'єднане УПФУ) у якому просив:

- визнати неправомірними дії Правобережного об'єднаного УПФУ щодо зменшення розміру отриманої пенсії починаючи з 01.01.2016 року;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсію по інвалідності у раніше встановленому розмірі, починаючи із 01.01.2016 року, з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправним та скасувати рішення Правобережного об'єднаного УПФУ про утримання надміру виплачених сум пенсій від 25.05.2016 року № 264;

- зобов'язати Правобережне об'єднане УПФУ в триденний строк повернути безпідставно стягнену суму пенсії по інвалідності І групи за загальним захворюванням, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, за кожен день прострочення;

- стягнути з Правобережного об'єднаного УПФУ на користь позивача 1000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 16 березня 2017 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши представників сторін, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 є інвалідом І групи від загального захворювання безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК №009279, та перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному УПФУ з 1994 року.

Починаючи з 01.01.2016 розмір отримуваної позивачем пенсії зменшився у порівнянні із розміром пенсії, що він отримував у 2015 році - 1667,02 грн., у січні - лютому 2016 року склав 1622,8 грн., у березні - квітні 2016 року - 1460,91 грн., з травня 2016 року - 1516,91 грн.

Листом від 16.02.2016 року №5328/02-21 Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України повідомив ОСОБА_2, що під час перевірки матеріалів пенсійної справи позивача (проведення перерахунку пенсії) була встановлена допущена помилка у визначенні заробітної плати, що призвело до завищення розміру пенсії останнього. Також зазначено, що оскільки переплата пенсії ОСОБА_2 виникла не з вини останнього, утримуватись з його пенсії вона не буде (а.с.9-10).

Між тим, Правобережне об'єднане УПФУ листом від 24.05.2016 року № 312 повідомило ОСОБА_2 про наявність переплати його пенсії, при цьому зазначено, що причиною виникнення такої переплати є надання особою недостовірних даних для призначення пенсії (а.с.11).

На підставі рішення Правобережного об'єднаного УПФУ від 25.05.2016 року № 264 з липня 2016 року розпочато щомісячне утримання переплати у розмірі 20% пенсії до повного погашення переплати (а.с.12).

Не погоджуючись з вищезазначеними діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів належними та допустимими доказами, відповідно до ст. 71 КАС України, що переплата розміру пенсії відбулася саме з вини позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 05 листопада 1991 року № 1788-XII (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) (далі по тексту - Закон №1788) передбачено, що органи, які призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до ст.102 Закону №1788, пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Правовими положеннями ст.103 Закону №1788, суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї, тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Таким чином, підставою стягнення з пенсіонера сум пенсії, над міру виплачених йому, є протиправні дії останнього, які полягають у зловживанні з його боку, тобто вчиненні умисних дій (подання документів з явно неправильними відомостями), або умисному невиконанні обов'язків встановлених законом (неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 є інвалідом І групи від загального захворювання безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК №009279, та перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному УПФУ з 1994 року.

Як вбачається з копій пенсійної справи ОСОБА_2, яка витребувана судом апеляційної інстанції, з моменту призначення пенсії позивача, останнім не подавались документи з явно неправильними відомостями. Також, відповідачем не надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, як того вимагає ст. 71 КАС України, про умисне невиконання ОСОБА_2, обов'язків встановлених законом.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що дії пенсійного органу є неправомірними, а Рішення від 25.05.2016 року № 264 про утримання надміру виплачених сум пенсії з позивача підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, в даному випадку Правобережним об'єднаним УПФУ в місті Києві, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій та не надано обґрунтованих доводів прийняття оскаржуваного рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Києві - залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду міста Києва від 16 березня 2017 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Карпушова О.В.

Епель О.В.