Справа № 2-а-41/11/1530
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2012-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2012 р.Справа № 2-а-41/11/1530

Категорія:10.3.2Головуючий в 1 інстанції: Мислива Л.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області на постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 09 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 24.02.2011 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача вказуючи, що він є інвалідом ІІ групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, тому, відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.02.1991 року №796-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008), має право на державну пенсію, розмір якої не може бути нижчим від 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком.

Позивач 26.01.2011 року звертався з письмовою заявою до відповідача щодо здійснення призначення, перерахунку та виплати зазначеної пенсії, але отримав відмову в цьому. Тому, з посиланням на ст. 50, ч. 4 ст. 54 ,ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та на рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області щодо відмови у призначенні, перерахунку та виплаті йому пенсії, а також зобовязати відповідача призначити йому вказану пенсію по ІІ групі інвалідності з 01.12.2010 року, здійснити її перерахунок не нижче 8 мінімальних пенсії за віком та провести її виплату, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 01 грудня 2010 року, з урахуванням вже проведених виплат.

Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, вказуючи на такі обставини. ОСОБА_2 дійсно перебуває на обліку у відповідача як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»йому нараховується та виплачується державна та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю. Розрахунок пенсії відповідача проведено автоматизованим шляхом з використанням програмного забезпечення, яке розроблено Інформаційно-обчислювальним центром Міністерства праці та соціальної політики та затверджене цим Міністерством. Враховуючи те, що Закон передбачає, що фінансування виплат по ньому проводиться з Державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України, то для стягнення коштів з Пенсійного фонду України відсутні правові підстави та будь-яких порушень з боку органів Пенсійного фонду не вбачається. Відповідачем були виконані його повноваження, передбачені діючим законодавством і тому він не несе обовязків перед позивачем по заявленому позову. В звязку з цим відповідач вважає, що законних і обґрунтованих підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_2 по заявленому позову немає.

Постановою Теплодарського міського суду Одеської області від 09 березня 2011 року, прийнятою в скороченому провадженні, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України ц Біляївському районі Одеської області в призначенні, перерахунку та виплаті ОСОБА_2 державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі відповідно до ч. 4 ст. 54, ст. 50, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправною.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області провести призначення ОСОБА_2 по ІІ групі інвалідності державної пенсії згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, з 01 лютого 2011 року довічно.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної пенсії згідно ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, згідно ст. 50, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, з 01 лютого 2011 року, з урахуванням виплаченої пенсії.

В задоволенні іншої частини позовних вимог позивачу відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області звернулось з апеляційною скаргою на зазначену постанову, просить її скасувати та ухвалити нове рішення у справі. Апелянт вважає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам чинного законодавства, є необґрунтованою, винесеною без правової оцінки обставин у справі, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної із осіб, як беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»громадяни, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, належать до категорії 1, 2 або 3. Порядок визначення цих категорій визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та прирівняних до них осіб , на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як було встановлено, ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, І категорія, про що свідчить посвідчення ОСОБА_2 А №013798 від 19.03.1993 року, вкладка до посвідчення №622245 від 12.03.2007 року, довідка до акту огляду МСЕК ОСОБА_2 2-18 ОВ №025772.

Розпорядженням відповідача №142787 від 24.11.2010 року та розпорядженням на перерахунок пенсії з 01.01.2010 року, ОСОБА_2 з 01.01.2010 року був здійснений перерахунок пенсії через зміну надбавки, розрахунок пенсії визначений із заробітку; основний розмір пенсії 2 128 грн. 30 коп., додаткова пенсія по ІІ групі інвалідності 146 грн. 80 коп., всього пенсія складає з 01.01.2010 року 2 580 грн. 52 коп., у вказаних розрахунках зазначений період встановлення інвалідності з 15.11.2006 року довічно, також зазначено про призначення її довічно.

Позивач, звернувшись до відповідача з письмовою заявою від 26.01.2011 року щодо здійснення призначення донарахування пенсії та її виплати, починаючи з 01.12.2010 року, згідно вимог ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», отримав 09.02.2011 року відмову з посиланням на те, що згідно ч. 1 ст. 67 вищезазначеного Закону розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати; після прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»та встановлення нових розмірів прожиткового рівня постанов Уряду щодо підвищення конкретних розмірів всіх доплат, пенсій і компенсацій не видавалося.

Як вбачається з довідки Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області №2113/07/07 від 02.03.2011 року основний розмір пенсій ОСОБА_2 за період з 01.12.2010 року по 28.02.2011 року склав 7877 грн. 18 коп., з них: 7430 грн. 30 коп. основний розмір пенсії та 446 грн. 80 коп. доплата інвалідам ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.02.1991 року №796-ХІІ (в редакції Закону №230/96-ВР від 06.06.1996 року з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно до вимог ст. 50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю інвалідам ІІ групи у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року №1058 встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 р від 22.05.2008 року, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), деякі положення закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», положення статті 67 розділу І, пунктів 24, 68, 1018, підпункту 7 пункту 19, пунктів 2022, 2434 підпунктів 16, 812 пункту 35, пунктів 36100 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»та пункту 3 розділу ІІІ «Прикінцеві положення»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Враховуючи вищенаведені обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно необхідності застосування правого акту, який має вищу юридичну силу, тобто Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.02.1991 року №796-ХІІ з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008.

Проте, колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта стосовно неможливості передбачення порушення прав позивача у майбутньому та призначення йому пенсії довічно. Рішення суду не може прийматися як застереження від будь-яких порушень, а ухвалення рішення на майбутнє суперечить приписам винного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню за період з 24.08.2010 року по день ухвалення рішення суду, тобто до 09.03.2011 року.

В звязку з цим оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає зміні, оскільки суд по суті правильно вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 201; 205; 207; 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області задовольнити частково, постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 09 березня 2011 року змінити.

Викласти третій та четвертий пункт резолютивної частини постанови в наступній редакції:

«Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області провести призначення ОСОБА_2 по ІІ групі інвалідності державної пенсії згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, з 24.08.2010 року по 09.03.2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної пенсії згідно ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, згідно ст. 50, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, з 24.08.2010 року по 09.03.2011 року.»

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після надіслання її копії особам, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький