Справа № 591/6168/16-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 р.Справа № 591/6168/16-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Сумської митниці державної фіскальної служби України начальника управління боротьби з митними порушеннями ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В с т а н о в и л а:

21 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправною і скасувати постанову заступника начальника Сумської митниці державної фіскальної служби України начальника управління боротьби з митними порушеннями ОСОБА_2 (далі відповідач) від 09 листопада 2016 року № 0564/80502/16, якою він був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 470 Митного кодексу України (далі МК України), та підданий адміністративному стягненню (далі Постанова).

Позивач зазначає, що 05 жовтня 2016 року у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами ним був поміщений автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний номер WI279EX, кузов: WVWZZZ1JZ3W075654 (далі ТЗ), як транспортний засіб комерційного призначення, зазначений у ст. 189 МК України та в додатку С до Конвенції про тимчасове ввезення, на умовах, визначених цим додатком.

13 жовтня 2016 року під час реалізації наміру вивезти ТЗ з митної території України державним інспектором митного поста «Юнакіївка» Сумської митниці ДФС по відношенню до позивача складений протокол про порушення митних правил, а саме перевищення терміну транзитного перевезення більше ніж на одну добу, але не більше ніж на 10 діб. У подальшому цей протокол був розглянутий відповідачем, який і прийняв оскаржувану Постанову.

Позивач зазначає про хибність висновків відповідача про те, що 05 жовтня 2016 року ТЗ був ввезений ним на митну територію України в режимі «транзит», про відсутність в його діях складу правопорушення і просить закрити провадження у справі про порушення митних правил.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2017 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду вмотивовано відсутністю у справі достатніх, належних та допустимих доказів того, що ТЗ є транспортним засобом комерційного призначення, що перебуває на митній території України в митному режимі «тимчасове ввезення».

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, фактично на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми та прийняти нове судове рішення про задоволення адміністративного позову.

Скаржник зазначає про відсутність підстав для встановлення митного режиму «транзит» по відношенню до ТЗ, який був ввезений позивачем на митну територію України та не врахування судом норм, закріплених ст. 71 МК України, якими передбачено право декларанта самостійно обирати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначений цим Кодексом та ч. 1 ст. 257 МК України, яка надає право декларування в усній формі шляхом заявлення точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення згідно положень ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) слід залишити без змін з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що питання тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення врегульовано положеннями МК України та Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 року).

Відповідно до положень п. 59 ст. 4 МК України транспортні засоби комерційного призначення - це, зокрема, автотранспортні засоби (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи), що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів.

Частиною 1 ст. 103 МК України визначено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

За положеннями ст. 105 МК України у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються, зокрема, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у ст. 189 цього Кодексу та в додатку С до Конвенції про тимчасове ввезення, на умовах, визначених цим додатком.

Відповідно до п. «b» ст. 1 цього додатка комерційне використання означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Згідно з п. «а» ст. 5 додатка С до Конвенції про тимчасове ввезення для того, щоб можна було скористатися правом на пільги, що надаються цим додатком, транспортні засоби комерційного використання слід:

- зареєструвати на території, яка не є територією тимчасового ввезення;

- зареєструвати на імя особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення;

- ввозити та використовувати особам, які здійснюють діяльність з території, яка не є територією тимчасового ввезення.

При цьому п. «а» ст. 8 цього додатка та ч. 3 ст. 189 МК України визначено, що тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень. Статтею 9 цього додатка встановлено, що подальше вивезення транспортних засобів комерційного використання відбувається одразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких їх було ввезено.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 МК України законодавством України з питань державної митної справи можуть бути визначені документи, які використовуються для декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення в митний режим тимчасового ввезення замість митної декларації.

Для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення згідно із частиною шостою ст. 106 МК України особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна:

1) подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення;

2) у випадках, передбачених законодавством, надати органу доходів і зборів зобов'язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені органом доходів і зборів;

3) подати органу доходів і зборів дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством;

4) сплатити митні платежі відповідно до ст. 106 МКУ або забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X МК України.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 110 МК України забезпечення дотримання вимог митного режиму тимчасового ввезення здійснюється шляхом застосування міжнародного митного документа (книжки А.Т.А. або книжки CPD), що містить чинну міжнародну гарантію сплати митних платежів, встановлених законом на імпорт товарів або надання фінансової гарантії у порядку, передбаченому розділом X МК України (крім переліку випадків, зазначених у ч. 3 ст. 110 МК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 108 МК України строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється органом доходів і зборів з урахуванням того, що ці транспортні засоби має бути реекспортовано відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких їх було ввезено.

Статтею 366 МК України установлено, що транспортні засоби комерційного призначення повинні переміщуватися по каналу, позначеному символами червоного кольору («червоний коридор»).

Для реєстрації та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України в пункті пропуску з використанням смуг руху «червоний коридор», використовується складова частина автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» - функціональний модуль «Диспетчер зони митного контролю».

Результати митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів фіксуються у функціональному модулі «Електронний журнал вантажного пункту пропуску», до якого, зокрема, вноситься інформація по VIN-коду транспортного засобу, призначення транспортного засобу та режим його переміщення.

Переміщення товарів і транспортних засобів комерційного призначення в режимі транзиту визначено ст. 91 МК України, а саме:

- переміщення товарів у митному режимі транзиту здійснюється як прохідний або внутрішній транзит або каботаж (частина перша);

- митний режим транзиту застосовується до товарів, які переміщуються:

- прохідним транзитом від пункту ввезення (пропуску) на митну територію України до пункту вивезення (пропуску) за межі митної території України (у тому числі в межах одного пункту пропуску через державний кордон України);

- внутрішнім транзитом або каботажем: від пункту ввезення (пропуску) на митну територію України до органу доходів і зборів, розташованого на митній території України; від органу доходів і зборів, розташованого на митній території України, до пункту вивезення (пропуску) за межі митної території України; від одного пункту, розташованого на митній території України, до іншого пункту, розташованого на митній території України, у тому числі якщо частина цього переміщення проходить за межами митної території України; від штучного острова, установки або споруди, створених у виключній (морській) економічній зоні України, на які поширюється виключна юрисдикція України, до органу доходів і зборів, розташованого на території України, зайнятій сушею, та у зворотному напрямку (частина друга).

Строки транзитних перевезень визначено ст. 95 МК України. Згідно з ч. 1 цієї статті залежно від виду транспорту строки транзитних перевезень становлять, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Статтею 470 МК України встановлено адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 470 МК України, особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення такого правопорушення, а так само перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 470 МК України).

За пунктом 57 ч. 1 ст. 4 МК України товарами є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно з ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Судом установлено, що власником ТЗ є фірма «ГЕНЕСІА ОСОБА_3 З о.о.» (Польща) /а.с. 96/.

09 вересня 2016 року між фірмою «ГЕНЕСІА ОСОБА_3 З о.о.» (Польща) та позивачем укладений договір доручення на комерційне використання транспортного засобу № 09/0/2016/А /а.с. 99-102/.

Відповідно до п. 1.1 цього договору, - фірма «ГЕНЕСІА ОСОБА_3 З о.о.» доручає, а позивач приймає на себе зобовязання на регулярній основі виконувати за вказівками замовника та/або представництва (структурний підрозділ фірми «ПРЕДСТАВНИЦТВО «ГЕНЕСІА ОСОБА_3 З о.о.») завдання, з використанням транспортного засобу замовника для здійснення, в рамках Конвенції про тимчасове ввезення комерційного безоплатного перевезення вантажів належних замовнику та/або представництву, а також комерційного безоплатного перевезення вантажів, які призначаються для замовника та/або представництва, на території України, через територію України, з території України.

Також 01 вересня 2016 року позивач отримав посвідчення на відрядження, в якому він зазначений у період з 01 вересня 2016 року по 30 серпня 2017 року менеджером фірма «ГЕНЕСІА ОСОБА_3 З о.о.» /а.с. 103/.

За даними пункту пропуску «Юнаківка» Сумської митниці ДФС ТЗ під керуванням позивача виїхав з митної території України зеленим коридором 05 жовтня 2016 року о 16 год. 27 хв.; вїхав на митну територію України 05 жовтня 2016 року о 17 год. 13 хв. зеленим коридором, митний режим транзит. Мета ввезення ТЗ на митну територію України визначена як «транспортний засіб особистого користування» /а.с. 95/.

Доказів зворотного судам першої та апеляційної інстанцій позивач не надав. При цьому, особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму є позивач (ч. 5 ст. 102 МК України).

Як убачається із письмових пояснень позивача, що надавались митному органу 13 жовтня 2016 року, про оформлення 04 травня 2015 року ТЗ в митному режимі «транзит» він не був обізнаний на час такого оформлення.

Разом з тим, судам першої та апеляційної інстанцій позивачем не надано жодних доказів, які б спростували твердження відповідача про те, що в митному режимі «транзит» ТЗ був оформлений саме у звязку з тим, що 05 жовтня 2016 року позивачем не було надано митному органу документів, які б підтвердили факт використання ним ТЗ для платного перевезення осіб або промислового чи комерційного платного або безоплатного перевезення вантажів, на кшталт, - білетно-обліковою документацією (при платному перевезенні осіб), - товарно-транспортними документами, зокрема міжнародною автомобільною накладною CMR (при платному чи безоплатному промисловому чи комерційному транспортуванні товарів), тощо, тобто документів, що посвідчують підстави застосування митного режиму «тимчасове ввезення».

13 жовтня 2016 року державним інспектором митного поста «Юнаківка» Сумської митниці ДФС по відношенню до позивача ОСОБА_1 складений протокол № 0564/80502/16 про порушення ч. 2 ст. 470 МК України, а саме: ОСОБА_1 порушив строки доставки товару ТЗ до митного органу, в якому здійснюватися його митне оформлення, встановленого ст. 95 МК України, більше ніж на 1 добу, але не більш ніж на 10 діб /а.с. 89-92/.

Постановою відповідача від 09 листопада 2016 року в справі про порушення митних правил № 0564/80502/16 позивач ОСОБА_1 визнаний винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 470 МК України, та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу /а.с. 82-88/.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративне стягнення може бути накладено на особу не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні два місяці з дня його виявлення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що оскаржувана Постанова прийнята відповідачем в межах строку, визначеного ст. 38 КУпАП.

Ураховуючи встановлені обставини справи та викладені норми права, колегія суддів погоджується з висновком Зарічного районного суду м. Суми щодо обґрунтованості прийнятого відповідачем рішення, оскільки позивачем не надано митному органу належних документів, які б вказували на міжнародне платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення товарів за допомогою ТЗ, який позивач мав намір оформити у режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами. Факт порушення позивачем ОСОБА_1, встановленого ст. 95 МК України, строку перебування ТЗ на митній території України, є установленим.

Підстав для задоволення вимог апеляційної скарги щодо скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 35, 94, 184, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206, 254, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2017 року без змін.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлено та підписано 06 червня 2017 року.