Справа № 818/1688/16
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2017 р.Справа № 818/1688/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Жигилія С.П.
Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.
за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.
представника відповідача - Міненка С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2017р. по справі № 818/1688/16
за позовом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області
до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИЛА:
Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (далі по тексту позивач, УМВС України в Сумській області) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач, ОСОБА_1 ,), в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану ним Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області втратою засобів зв`язку в сумі 55809 грн. 00 коп..

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 року по справі № 818/1688/16 адміністративний позов Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди -задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (ідентифікаційний код 08592299) заподіяну втратою засобів зв`язку матеріальну шкоду в розмірі 55 809 грн. 00 коп. (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот дев`ять грн. 00 коп.).

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 року по справі № 818/1688/16, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач в обґрунтування вимог апеляційної скарги та його представник у судовому засіданні зазначають, що після призначення на посаду ОСОБА_1 , в порушення приписів Кодексу законів про працю України, відповідача не було ознайомлено з обов`язками. Також вказують, що позивачем не підтверджено наявність причинно-наслідкового зв`язку між діянням відповідача та наслідками у вигляді нестачі майна. Вказують, що позивачем допущено порушення при проведенні інвентаризації та не обґрунтовано розмір матеріальної шкоди. А також, посилаючись на положення п. 32 Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 року № 748, п. 31 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, ст. 2, п.1 ч.1 ст. 17, ч. 2 ст.21, п.1 ч.1 ст. 157 КАС України, стверджують, що даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. З огляду на викладене, не вбачають підстав для стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області втратою засобів зв`язку в сумі 55809 грн. 00 коп..

Представник позивача, у надісланих запереченнях на апеляційну скаргу, пояснив, що ОСОБА_1 з 08.05.2014 року працював на посаді заступника командира батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Суми». На виконання Наказу №361 від 30 квітня 2014 року «Про забезпечення засобами радіозв`язку роти патрульної служби міліції особливого призначення «Суми», у вказаний підрозділ було передано 55 переносних радіостанцій, 6 автомобільних радіостанцій, а також одну стаціонарну радіостанцію. Згідно з актами прийому передачі основних засобів ОСОБА_1 отримав, у тому числі, автомобільну радіостанцію «Моtorola» СМ-140 заводський № 000455, а також радіостанції «Verteх» VХ-231 заводські № IN2B522391, № IN2B511571, № IN2B554298, № IN2B555129, № IN2B291122, № IN2B291128, № IN2B552678, № IN2B522399. 01 серпня 2014 року між УМВС України в Сумській області та ОСОБА_1 укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Згідно Наказу УМВС України в Сумській області від 14.03.2015 року № 218, проведено службове розслідування за фактом втрати засобів зв`язку в РПСМОП «Суми», за результатами якого виявлено нестачу засобів радіозв`язку, а саме: відсутність восьми переносних радіостанцій та однієї автомобільної. Сума нанесених збитків склала 55 809,00 грн.. Винним у втраті матеріальних цінностей визнано відповідача, оскільки останній, всупереч наказу МВС України від 27.03.2008 №141, не забезпечив збереження вказаного майна. Отже, з викладених доводів, просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 року по справі № 818/1688/16 - залишити без змін.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що позивач по справі належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представника позивача.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню, а провадження по справі закриттю, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом УМВС України в Сумській області №82 о/с від 08 травня 2014 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Суми» УМВС.

Наказом УМВС України в Сумській області №129 о/с від 19 червня 2014 року ОСОБА_1 призначено заступником командира роти патрульної служби міліції особливого призначення «Суми» УМВС (а.с. 109).

Наказом УМВС України в Сумській області №71 о/с від 04 березня 2015 року ОСОБА_1 звільнено в запас Збройних Сил України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) (а.с.113).

Відповідно до договору від 01.08.2014 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного між УМВС України в Сумській області та ОСОБА_1 , останній приймає на себе повну матеріальну відповідальність за зберігання доручених йому установою матеріальних цінностей і у встановленому законом порядку несе відповідальність за їх збереження (а.с.19).

На підставі наказу УМВС України в Сумській області № 361 від 30 квітня 2014 року «Про забезпечення засобами радіозв`язку батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Суми» видано рознарядку на передачу засобів радіозв`язку в батальйон патрульної служби міліції особливого призначення «Суми» (а.с.35).

01 серпня 2014 року відповідачу видано довіреності на отримання в міських та районних відділах міліції Сумської області переносних радіостанцій «Vertex» VX-231 та автомобільних радіостанцій «Motorola»СМ-140 (а.с.94-107).

Згідно з актами прийому-передачі основних засобів та інвентарних карток обліку основних засобів в бюджетних установах, відповідач отримав та є матеріально-відповідальною особою за такі спецзасоби:

- автомобільну радіостанцію Motorola СМ-140 заводський №000455 (а.с. 39,135);

- радіостанцію Vertex VX-231 заводський №1N2B522391 (а.с. 82,137);

- радіостанцію Vertex VX-231 заводський №1N2B511571 (а.с. 70,143);

- радіостанцію Vertex VX-231 заводський №1N2B554298 (а.с. 77,138);

- радіостанцію Vertex VX-231 заводський №1N2B555129 (а.с. 88,142);

- радіостанцію Vertex VX-231 заводський №1N2B291122 (а.с. 38, 139);

- радіостанцію Vertex VX-231 заводський №1N2B291128 (а.с. 37,141);

- радіостанцію Vertex VX-231 заводський №1N2B552678 (а.с. 36,136);

- радіостанцію Vertex VX-231 заводський №1N2B522399 (а.с.40,140).

Відповідно до висновку за матеріалами службового розслідування по факту втрати засобів зв`язку УМВС України в Сумській області від 16 квітня 2015 року, т.в.о. командира РПСМОП «Суми» ОСОБА_1 отримав 55 переносних радіостанцій Vertex VX-231, 6 автомобільних радіостанцій Motorola СМ-140 та одну стаціонарну радіостанцію Kenwood TK-7360M, які в подальшому перевіз на місце постійної дислокації підрозділу. В ході виконання наказу УМВС №977 від 31 жовтня 2014 року Про проведення інвентаризації матеріальних цінностей, розрахунків та інших статей балансу в апараті УМВС було проведено перевірку засобів радіозв`язку РПСМОП Суми та виявлено відсутність автомобільної радіостанції Motorola СМ-140 №000455, та восьми переносних радіостанцій Vertex VX-231 заводські №1N2B522391, №1N2B511571, №1N2B554298, №1N2B555129, №1N2B291122, №1N2B291128, №1N2B552678 та №1N2B522399 (а.с. 17-18).

Згідно з актом оцінки збитків, які завдано державі в особі УМВС України в Сумській області внаслідок розкрадання (нестачі, знищення, псування) такого майна, переліком втрачених засобів радіозв`язку, довідкою вартості виданої ФОП ОСОБА_2 , вартість відсутніх радіостанцій «Vertex» VX-231 та «Motorola» СМ-140 станом на 07 квітня 2015 року становить 55809 грн. (а.с.32,33,34).

Згідно з протоколом інвентаризаційної комісії від 19 жовтня 2015 року в РПСМОП «Суми» встановлено нестачу 1 радіостанції «Motorola» СМ-140, 8 переносних радіостанцій «Vertex» VX-231 та 1 металевої печатки вартістю 130 грн., матеріально-відповідальним за які є ОСОБА_1 (а.с.23).

УМВС України в Сумській області, вважаючи винним ОСОБА_1 у завданні матеріальної шкоди втратою засобів зв`язку в сумі 55809 грн. 00 коп., звернувся до суду з даним позовом про стягнення коштів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

При цьому, суд першої інстанції вважав, що даний спір є публічно-правовим та повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Колегія суддів вважає постанову Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 року по справі № 818/1688/16 такою, що прийнята з порушенням вимог процесуального права, з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч.1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена.

Згідно зі статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

За визначенням п.п.1, 6, 7 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.4 ст.50 Кодексу адміністративного судочинства України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач.

Як вбачається із матеріалів справи УМВС України в Сумській області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Згідно із пунктом 32 Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 № 748, заподіяна шкода відшкодовується винними особами у порядку, передбаченому законодавством.

Спеціальний порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, передбачений Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року № 243/95-ВР.

Відповідно до пункту 31 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.

Так, суд першої інстанції, вирішуючи справу за нормами Кодексу адміністративного судочинства України, прийшов до помилкового висновку, що вимоги позивача слід вирішувати в порядку адміністративного судочинства.

Приписами частини другої статті 21 КАС України встановлено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

В іншому випадку, спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, в тому числі й на користь держави) носять приватно-правовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції.

Аналізуючи вищезазначені положення, колегія суддів вважає, що даний спір за своєю суттю до вказаних у Кодексі адміністративного судочинства України не відноситься, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи, що спірні відносини направлені лише на стягнення з відповідача грошових коштів, з урахуванням їх приватно-правового характеру, колегія суддів приходить до висновку про те, що за суб`єктним складом сторін, змістом заявлених позивачем вимог та предметом спору останні мають бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки виникає спір про право.

Так згідно із пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що даний спір не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції та не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства, що не було враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч.1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 року по справі № 818/1688/16 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Керуючись п. 1 ч.1 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2017р. по справі № 818/1688/16 скасувати.
Провадження у справі за позовом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди закрити.
Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи повинен здійснюватися в порядку цивільного судочинства.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 06.06.2017 р.