Справа № 2-а-196/11/1519
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2012-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2012 р.Справа № 2-а-196/11/1519

Категорія: 12.3Головуючий в 1 інстанції: Вербицька Н.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 до Південної регіональної митниці, Південної митниці, Державної митної служби України за участю третіх осіб ОСОБА_6, Державного казначейства України про визнання протиправним та скасування наказу Одеської митниці № 140-к від 15.11.2007 року про звільнення, поновленні на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди,

встановила:

Позивач ОСОБА_5 17.06.2005 року звернувся до Одеської митниці про скасування наказу № 09-к від 15.04.2005 року в частині призначення на посаду заступника начальника відділу митного поста «Одеса - аеропорт»Одеської митниці ОСОБА_7, поновлення його, на посаді заступника начальника відділу митного поста «Одеса - аеропорт»Одеської митниці. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що в порушення ч.3 ст.36 та ст.40 КЗпП України в період знаходження на лікарняному його фактично відсторонили від роботи, вививши поза штат, мотивуючи це тим, що Чорноморська регіональна митниця ліквідована, призначивши на його посаду ОСОБА_7

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 22 лютого 2006 року позов ОСОБА_5 задоволено. В звязку з реорганізацією Чорноморської регіональної митниці в Одеську митницю зазначені митниці зобовязано перевести заступника начальника відділу митного поста «Одеса - аеропорт»Чорноморської регіональної митниці ОСОБА_5 на аналогічну посаду в Одеську митницю (т.1 а.с.166-169). Постановою апеляційного суду Одеської області від 24.05.2006 року рішення суду 1 інстанції викладено в іншій редакції: зобовязано Чорноморську регіональну митницю та Одеську митницю перевести заступника начальника відділу митного поста «Одеса - аеропорт»Чорноморської регіональної митниці ОСОБА_5 у відповідності до ст.36 КЗпП України на посаду заступника начальника відділу митного поста «Одеса - аеропорт»Одеської митниці (т.1 а.с.199-202).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2007 року постанови суду першої та апеляційної інстанції скасовані, справа направлена на новий розгляд в звязку з порушеннями судами норм матеріального та процесуального права. Зокрема, Вищим адміністративним судом України зазначено, що суди не звернули увагу на те, що позивач відноситься до категорії працівників митної служби, на яку поширюється дія Положення про порядок та умови проходження служби в митних органах України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 97 від 09.02.1993 року (т.1 а.с.226-227).

При новому розгляді справи, враховуючи поновлення його на посаді на підставі постанови апеляційного суду Одеської області від 24.05.2006 року, позивач змінив позовні вимоги та просив визнати незаконним та скасувати наказ Одеської митниці № 140-к від 15.11.2007 року про його звільнення з посади заступника начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса - аеропорт»Одеської митниці. Зазначений позов та численні доповнення до нього ОСОБА_5 обґрунтовував тим, що його звільнення було здійснене на підставі п.1 ст.40 КЗпП України в звязку з припиненням діяльності Одеської митниці без дотримання вимог ст.49-2 КЗпП України, тобто він не був за два місяці попереджений про наступне звільнення та йому не запропонована інша робота за відповідною спеціальністю(т.1 а.с.234-235,241). В подальшому позивач уточнив підстави позову та зазначив, що фактично відбулась реорганізація Південної регіональної митниці та Приморської митниці в Південну митницю, що підтверджується постановою в адміністративній справі за позовом ОСОБА_8 до Південної регіональної митниці, Південної митниці, Державної митної служби України про поновлення на роботі. У випадку реорганізації підприємства, установи організації дія безстрокового трудового договору не припиняє своєї дії. Тому підстави для його звільнення 15.11.2007 року в звязку з припиненням Одеської митниці є незаконними та такими, що суперечать вимогам КЗпП України. Крім того, при попередженні при звільненні 12.04.2007 року йому не були запропоновані посади, які б відповідали займаній посаді, крім того, йому не були запропоновані всі посади, які на той час були вакантні. Позивач також зазначає, що вимоги Положення про порядок та умови проходження служби в митних органах України на нього не розповсюджується, оскільки воно регулює порядок роботи та звільнення осіб митних органів, що мають персональні звання. З набранням чинності нового Митного кодексу України (з 01.01.2004 року) службовим особам митних органів присвоюються спеціальні звання. Вважаючи своє звільнення незаконним, позивач просив поновити його на посаді заступника начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-Аеропорт»Південної митниці з 15.11.2007 року, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. (а.с.8-20 т.3).

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_9 підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник Державної митної служби України, Південної регіональної митниці, Південної митниці заперечував проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідачів зазначив, що 02.06.06. ОСОБА_5 був призначений на посаду заступника начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-Аеропорт»Одеської митниці у порядку переведення з Чорноморської регіональної митниці, згідно наказу № 02.06.2006 року № 275-к. 15.09.2006 року Державна митна служба України видала наказ № 785 «Про створення регіональних митниць та ліквідацію деяких митниць», згідно якого Одеська митниця припинила свою діяльність шляхом ліквідації. При звільненні відповідача 15.11.2007 року Південною регіональною митницею були дотримані вимоги КЗпП України щодо попередження про звільнення, пропонуванні інших вакантних посад. Відмова позивача від запропонованих йому вакантних посад в Південної регіональної митниці стала причиною неможливості використання його по службі. Оскільки звільнення позивача було проведено відповідно до вимог законодавства, представник відповідачів просив у позові відмовити (а.с.433-451 т.2, 73-77 т.3).

Представник Державного казначейства України в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений та про причини своєї неявки суд не сповістив.

Третя особа ОСОБА_6, який на день розгляду справи займав посаду заступника начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-Аеропорт»Південної митниці в судове засідання також не зявився, про день слухання справи повідомлений, про причини своєї неявки суд не сповістив.

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2011 року у позові ОСОБА_5 до Південної регіональної митниці, Південної митниці, Державної митної служби України за участю третіх осіб ОСОБА_6, Державного казначейства України про визнання протиправним та скасування наказу Одеської митниці № 140-к від 15.11.2007 року про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання щодо скасування оскаржуваної постанови та прийняття нової про задоволення його позову.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 05.11.2003 року ОСОБА_5 був призначений на посаду заступника начальника вантажного відділу митного поста «Одеса - аеропорт»Чорноморської регіональної митниці на підставі наказу начальника Чорноморської регіональної митниці № 524 (а.с.40 т.1).

15.02.2005 року ОСОБА_5 був попереджений про наступне звільнення в звязку з припиненням Чорноморської регіональної митниці з 07.05.2005 року на підставі відповідного наказу Державної митної служби № 82 від 08.02.2005 року (а.с.39 т.1).

Наказом начальника Одеської митниці № 9-к від 15.04.2005 року на посаду заступника начальника вантажного відділу митного поста «Одеса - аеропорт»Одеської митниці призначений ОСОБА_7 (а.с.7-18 т.1).

У звязку з зазначеним ОСОБА_5 був виведений поза штат, що підтверджується наказом Одеської митниці № 505-к від 26.10.2005 року про направлення в т.ч. ОСОБА_5, який перебуває поза штатом Одеської митниці, до Служби митної варти та боротьби з контрабандою Одеської митниці (а.с.92-94 т.1).

Не погодившись з наказом Одеської митниці про призначення на посаду, на яку він мав бути переведений, позивач звернувся з позовом до суду про скасування наказу Одеської митниці № 9-к від 15.04.2005 року та переведення його на цю посаду (а..с137-139 т.1).

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 22 лютого 2006 року позов ОСОБА_5 було задоволено. В звязку з реорганізацією Чорноморської регіональної митниці в Одеську митницю зазначені митниці зобовязано перевести заступника начальника відділу митного поста «Одеса - аеропорт» Чорноморської регіональної митниці ОСОБА_5 на аналогічну посаду в Одеську митницю (т.1 а.с.166-169). Постановою апеляційного суду Одеської області від 24.05.2006 року рішення суду 1 інстанції викладено в іншій редакції: зобовязано Чорноморську регіональну митницю та Одеську митницю перевести заступника начальника відділу митного поста «Одеса - аеропорт»Чорноморської регіональної митниці ОСОБА_5 у відповідності до ст.36 КЗпП України на посаду заступника начальника відділу митного поста «Одеса - аеропорт»Одеської митниці (т.1 а.с.199-202).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2007 року постанови суду першої та апеляційної інстанції скасовані, справа направлена на новий розгляд в звязку з порушеннями судами норм матеріального та процесуального права. Зокрема, Вищим адміністративним судом України зазначено, що суди не звернули увагу на те, що позивач відноситься до категорії працівників митної служби, на яку поширюється дія Положення про порядок та умови проходження служби в митних органах України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 97 від 09.02.1993 року (т.1 а.с.226-227).

15.11.2007 року наказом голови комісії з питань припинення Одеської митниці № 140-к ОСОБА_5 був звільнений з посади заступника начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса - аеропорт»з 15.11.2007 року в звязку з припиненням діяльності Одеської митниці відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.269 т.1).

Згідно п.4 наказу Державної митної служби України № 785 від 15.09.2006 року з 01.10.2006 року створюється Південна регіональна митниця та з цієї ж дати розпочинається ліквідаційна процедура Одеської митниці (а.с.291-295 т.1).

Наказом Державної митної служби України № 838 від 03.10.2006 року внесені зміни до наказу №785 від 15.09.2006 року, зокрема в п.8 зазначено, що Одеська митниця припиняється шляхом приєднання її до Південної регіональної митниці. Пунктом 9 цього наказу Південна регіональна митниця визнана правонаступником Одеської митниці (а.с.287-289 т.1).

Наказом Державної митної служби України № 1137 від 20.12.2006 року внесені зміни до наказу № 785 від 15.09.2006 року, зокрема в п.1.2 зазначено про припинення Одеської митниці шляхом поділу на Південну регіональну та Іллічівську митниці (а.с.285-286 т.1).

Таким чином, відбулась не повна ліквідація Одеської митниці, а її припинення шляхом поділу.

Порядок і умови проходження служби в митних органах їх службовими особами, яким присвоєно персональні звання відповідно до займаних ними посад і стажу роботи визначається Положенням про порядок і умови проходження служби в митних органах України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 97 від 09.02.1993 року. Трудові відносини інших працівників регулюються законодавством України про працю. Неврахування судами 1 та апеляційної інстанцій положень наведеного Порядку при поновленні ОСОБА_5 на посаді, стало підставою для скасування судових рішень Вищим адміністративним судом України 13.11.2007 року. Відповідно до ч.5 ст.227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Відповідно до п.25 Положення про порядок і умови проходження служби в митних органах України переведення на рівнозначні посади здійснюється в разі службової потреби, необхідності укомплектування вакантних посад або більш доцільного використання службових осіб.

Оскільки у штатному розкладі Південної регіональної митниці на 2007 рік, на відміну штатного розкладу Одеської митниці на 2006 рік, була відсутня посада заступника начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса - аеропорт»(а.с.490-495 т.2), керівництво Південної регіональної митниці в звязку із фактичною реорганізацією та змінами в штатному розкладі запропонувало позивачу вакантні посади.

Так, 12.04.2007 року, попереджаючи позивача про наступне звільнення в звязку з ліквідацією Одеської митниці, Південна регіональна митниця запропонувала йому наступні вакантні посади:

- провідного спеціаліста юрисконсульта юридичного відділу,

- головного інспектора відділу дізнання, служби по боротьбі з контрабандою та митної варти,

- старшого інспектора відділу охорони служби по боротьбі з контрабандою та митної варти,

- начальника сектора відділу організації митного контролю,

- інспектора відділу митного оформлення № 1.

Вказані посади, серед яких булі і рівнозначні раніше займаної, були запропоновані ОСОБА_5, враховуючи його вищу юридичну освіту та досвід роботи (а.с.149 т.1).

Позивач ознайомився з переліком вакантних посад, про що свідчить його особистий підпис (а.с.303 т.1). Серед запропонованих посад йому також були запропоновані посади за іншою спеціальністю, наприклад, заступник начальника та головний інспектор служби фінансів та бухгалтерського обліку, а також посади номенклатури Державної митної служби, про переведення на які Південна регіональна митниця не приймає рішення, наприклад, посади головного та провідного спеціалістів служби координації, заступник начальника відділу внутрішньої безпеки, начальника митного поста «Одеса - аеропорт»та начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса - аеропорт».

На думку колегії суддів суд 1-ї інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги доводи ОСОБА_5, що йому були запропоновані не рівнозначні посади та не всі існуючі вакантні посади станом на 12.04.2007 року.

ОСОБА_5 12.04.2007 року від запропонованих посад відмовився, посилаючись на його перевід до Приморської митниці (а.с.302 т.1). В судовому засіданні позивач пояснив, що в нього на той час дійсно існували домовленості про перехід до Приморської митниці, але згодом вони відпали.

Також правильно суд 1-ї інстанції прийшов до висновку, що справжньою причиною відмови від запропонованих посад з боку позивача були домовленості про перевід його до іншої митниці, а не відсутність рівнозначних та інших вакантних посад.

15.11.2007 року позивачу повторно були запропоновані 4 вакантні посади, однак ОСОБА_5 відмовився від запропонованих посад, а також відмовився підписувати лист-ознайомлення в присутності комісії працівників митниці, що підтверджується їх особистими підписами. Крім того, ОСОБА_5 підчас судового розгляду справи не заперечував проти того, що 15.11.2007 йому були запропоновані певні посади, проте він від них відмовився.

Колегія суддів погоджується з тим, що за відсутністю можливості перевести ОСОБА_5 в умовах реорганізації установи з його згоди на іншу посаду в Південній регіональній митниці, він правомірно був звільнений в звязку з припиненням діяльності Одеської митниці, що відповідає п.45 Положення про порядок і умови проходження служби в митних органах України .

Також суд 1-ї інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги доводи позивача, що на нього не розповсюджується дія Положення про порядок і умови проходження служби в митних органах України, тому що він має не персонального звання, як того вимагає Положення, а має спеціальне, яке присвоєно йому в 2004 році, оскільки з цього питання визначився Вищий адміністративний суд України і в ухвалі від 13.11.2007 року зазначив, що на особу, яка має спеціальне звання радник митної служби 3 рангу, поширюється дія Положення.

Крім того, перелік персональних та спеціальних звань є за своїм змістом ідентичним, що вбачається із змісту постанови Верховної Ради України № 2099 від 05.02.1992 року «Про персональні звання державної митної служби»та ст.410 Митного Кодексу України (в редакції 2002 року).

На думку колегії суддів при звільненні позивача з посади відповідачем були дотримані вимоги Положення про порядок і умови проходження служби в митних органах України, порядок звільнення ОСОБА_5 з посади 15.11.2007 року узгоджувався і з нормами трудового законодавства, а саме, п.1 ст.40, ст.49-2 КЗпП України.

Суд 1-ї інстанції вірно відмовив у вимогах щодо стягнення середнього заробітку за вимушений прогул та моральної шкоди, які є похідними від основних вимог про скасуванні наказу від 15.11.2007 року та поновленні на роботі, оскільки порушень трудового законодавства при звільненні позивача 15.11.2007 року не було.

З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив зазначену постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для скасування або зміни вказаної постанови колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та висновків суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 та п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 до Південної регіональної митниці, Південної митниці, Державної митної служби України за участю третіх осіб ОСОБА_6, Державного казначейства України про визнання протиправним та скасування наказу Одеської митниці № 140-к від 15.11.2007 року про звільнення, поновленні на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий:/підпис/ОСОБА_1
Суддя:/підпис/ОСОБА_2
Суддя:/підпис/ОСОБА_3