Справа № 2-а-3256/10/2170
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2011-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-3256/10/2170

Категорія: 6.2.1Головуючий в 1 інстанції: Василенко Г.Ю.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Романішина В.Л.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Баязітової Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Херсонської обласної державної адміністрації на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Херсонської обласної державної адміністрації, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Голопристанської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Херсонської обласної державної адміністрації № 1640 від 08.12.2008 року,

В С Т А Н О В И В:

18.06.2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Херсонської обласної державної адміністрації, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Голопристанської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Херсонської обласної державної адміністрації № 1640 від 08.12.2008 року «Про скасування розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації від 08.08.2007 року № 390».

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13.12.2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 05.01.2011 року, представник Херсонської обласної державної адміністрації подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації від 08.08.2007 року № 390 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистих селянських господарств» прийнято з порушенням вимог Земельного та Водного кодексів України, а саме: за відсутності погодження природоохоронного органу при наданні земельних ділянок. У звязку з зазначеним вказане розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації було правомірно скасовано розпорядженням голови Херсонської обласної державної адміністрації.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 13.12.2010 року, та прийняття нової постанови, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням голови Голопристанської районної державної адміністрації від 08.08.2007 року № 390 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_6 та іншим (разом 20 громадян) для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,33 га із земель державної власності (землі запасу) Старозбурївської сільської ради та передано безоплатно у власність земельні ділянки для ведення особистих селянських господарств та території Старозбурївської сільської ради громадянам (а.с. 6).

На вказане розпорядження прокуратурою Херсонської області було внесено протест голові Херсонської обласної державної адміністрації від 03.11.2008 року № 07/1-1503 вих.-08.

За результатами розгляду протесту прокурора розпорядженням голови Херсонської обласної державної адміністрації № 1640 від 08.12.2008 року було скасовано розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації від 08.08.2007 року № 390.

Підставами для скасування розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації стало порушення вимог Земельного та Водного кодексів України.

Не погоджуючись з винесеним розпорядженням голови Херсонської обласної державної адміністрації, ОСОБА_2 звернулась з позовом до суду першої інстанції, посилаючись на протиправність оскаржуваного розпорядження.

В свою чергу, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, та скасовуючи розпорядження голови Херсонської обласної державної адміністрації № 1640 від 08.12.2008 року, виходив з того, що органи влади не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне:

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільним, неекономними неефективним за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Таким чином, з зазначеного положення Закону випливає, що голова Херсонської обласної державної адміністрації наділений повноваженнями скасовувати розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації.

В даному випадку субєктом владних повноважень не скасувалось власне рішення, тобто прийняте ним же рішення. Розпорядження було скасовано субєктом владних повноважень вищого рівня відповідно до наданих йому на це Законом повноважень.

Що стосується суті позовних вимог, слід зазначити, що згідно матеріалів справи, скасованим розпорядженням голови Голопристанської районної державної адміністрації були затверджені проекти відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірах не більше 2,0 гектара.

Ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України закріплено, що районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема, для сільськогосподарського використання.

Підставами набуття громадянами та юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

У випадках встановлених Земельним кодексом України, рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Судом встановлено, що в тексті розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації від 08.08.2007 року № 390 по затвердженню проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам відсутня інформація щодо категорії земельних ділянок та цільового призначення цих ділянок.

Також встановлено, що земельні ділянки передавались у власність для ведення особистих селянських господарств на території Старозбурївської сільської ради.

Відповідно до Додатку 2 (Перелік територій, що належать до морського узбережжя) Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 р. № 963, територія Старозбурївської сільської ради Голопристанського району належить до морського узбережжя (а саме Чорноморського та Азовського узбережжя Херсонської області).

В поданому протесті прокурор Херсонської області посилався на те, що передані у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки розташовані на відстані менше ніж 2 кілометри від узрізу води затоки Збурївський кут Чорного моря.

Відповідно до частини пятої статті 88 Водного кодексу України з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів виділяється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від узрізу води.

Згідно статті 1 Водного кодексу України під прибережною захисною смугою розуміється частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони.

Прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів, згідно із ч. 1 ст. 90 ВКУ, входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів, з обов'язковим централізованим водопостачанням і каналізацією.

Згідно із п. 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженим наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.11.2004 р. № 434 у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об'єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження, шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст.1 88 ВКУ, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.96 р. № 486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них», з урахуванням конкретної ситуації.

Як вбачається з матеріалів справи в наданому позивачем проекті землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, гр. ОСОБА_6Я та іншим (разом 20 громадян), в тому числі, гр. ОСОБА_2, відсутній висновок природоохоронного органу про погодження проекту відведення земельної ділянки, передбачений ст. 118 Земельного кодексу України. До проекту відведення земельних ділянок у власність був долучений лише акт

обстеження земельної ділянки № 76 від 06.07.2007 року Державної екологічної інспекції з охорони довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря.

В свою чергу, факт відсутності необхідного висновку про погодження проекту відведення земельної ділянки природоохоронним органом також відображено у висновку державної експертизи землевпорядної документації Херсонського обласного Головного управління земельних ресурсів від 24.07.2007 р. № 1633.

Так, в пункті 10 зазначаються зауваження та пропозиції до землевпорядної документації, зокрема відсутність висновку природоохоронного органу про погодження проекту землеустрою.

Зважаючи на викладене, колегія суддів суду першої інстанції приходить до висновку, що затверджуючи поданий проект відведення земельної ділянки, Голопристанською районною державною адміністрацією не було дотримано вимог Водного кодексу України та Земельного кодексу України, що і стало підставою для прийняття головою Херсонської обласної державної адміністрації розпорядження про скасування незаконного розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації від 08.08.2007 року № 390.

Враховуючи все вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що оскільки судом першої інстанції при повному встановленні фактичних обставин справи порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 184, 185, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонської обласної державної адміністрації задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2010 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Бойко А.В.

Судді: Романішин В.Л.

ОСОБА_1