Справа № 766/5360/17
Суддя: Хайдарова І. О.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №766/5360/17
Пров. №2-а/766/1596/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017 року, Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Хайдарової І.О.

при секретарі Щербань А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону 2 УПП у м. Миколаєві ДПП лейтенанта поліції Матковського Віталія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 639580 про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., що була складена 19.03.2017 року інспектором роти № 4 батальйону № 2 Управління Патрульної поліції в м.Миколаєві ДПП лейтенанта поліції Матковським В.В.; провадження у адміністративній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. В обґрунтування позову зазначив, що правопорушення він не скоював, діяв у відповідності до Правил дорожнього руху, крім того, справа розглянута з порушенням вимог КУпАП на місці зупинки транспортного засобу, йому не надали можливості скористуватися правовою допомогою, крім того, за місцем складення постанови тощо.

Представником відповідача подані письмові заперечення на позов, до яких додано відеозапис з відеорегістратора патрульної машини. Згідно письмових заперечень інспектор УПП діяв відповідно до норм КУпАП, вважає, що позивач зобов'язаний був зупинитися перед дорожнім знаком 5.62, а тому проігнорував вимоги ПДР України. Зазначає, що постанова складається на місці вчинення правопорушення, а протокол у таких випадках не складається. Крім того, характер вчиненого правопорушення, особа порушника та ступень його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність не враховуються при накладенні стягнення за порушення правил в сфері забезпечення дорожнього руху.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі та дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився - про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у запереченнях просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухав пояснення позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

19 березня 2017 року за адресою: м. Миколаїв, проспект Центральний, 131 інспектором патрульної поліції 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції м.Миколаєва Матковським В.В. розглянуто матеріали про адміністративне правопорушення, про що складено постанову серії АР № 639580. Згідно вказаної постанови інспектор вважав встановленим, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_1 19.03.2017 року о 13-43 год. у м.Миколаїв на перехресті проспекту Центральний та вулиці Садовій здійснив поворот ліворуч не зупинившись перед дорожною розміткою 1.12 та дорожнім знаком 3.62, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора (жовтий), чим порушив п.п. 16.8 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Враховуючи встановлені обставини, інспектор прийшов до висновку про застосування до ОСОБА_1 штрафу в розмірі 425,00 грн.

З рапортів інспекторів патрульної поліції ОСОБА_3 та Матковського В.В., що складені після притягнення позивача до адміністративної відповідальності, вбачається, що 19.03.2017 року о 13-43 год. ними був виявлений факт правопорушення, а саме те, як водій ОСОБА_1 що керував транспортним засобом Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_1 здійснив поворот ліворуч не зупинившись перед дорожньою розміткою 1.12 та дорожнім знаком 5.62 та проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

Посилання відповідача на те, що подальший рух транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 по вулиці Центральній був фактично здійснений на заборонений сигнал світлофору, позивач не зупинив транспортний засіб на вимогу дорожнього знаку 5.62 (Стоп), дорожньої розмітки тощо не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки ОСОБА_1 притягнутий саме за «проїзд перехрестя» на «заборонний сигнал світлофору (жовтий)», а в судовому засіданні встановлено, що проїзд перехресті був здійснений на жовтий сигнал світлофору, ОСОБА_1 не інкриміновано порушення правил розмітки чи здійснення руху по проспекту Центральному на заборонний сигнал світлофору тощо, тобто відсутні підстави здійснювати подальший аналіз, яким чином повинний був рухатися позивач та чи відповідають його подальші дії ПДР України.

За приписами ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, виходячи з письмових доказів у сукупності пояснень позивача та відповідача, які суд приймає як докази у справі, суд приходить до висновку, що обставини вказані в постанові не відповідають обставинам події, встановленим в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд бере до уваги, що в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (Заява № 22750/02 параграф 42), суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За змістом частини 4, 5 ст.11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний зв'язок, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органів місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення(ч.1 ст.71 КАС України).

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Разом з цим, на думку суду позиція відповідача у даній справі не є доведеною, оскільки не підтверджена належними та допустимим доказами наявності події та складу адміністративного правопорушення, яке відповідач вважав встановленим у постанові АР № 639580 від 19.03.2017 року.

Таким чином, враховуючи вищевказане, відсутність від відповідача наданих безспірних доказів правомірності власних дій та вчинення позивачем правопорушення, повно та всебічно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то така вимога задоволеною бути не може, оскільки відповідно до ст. 247 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд який перевіряє на правомірність винесену таким органом постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 17-19, 71, 90, 94, 104-106, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону 2 УПП у м. Миколаєві ДПП лейтенанта поліції Матковського Віталія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АР №639580 від 19.03.2017р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 122 ч. 2 КУпАП в розмірі 425грн.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області, протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів, постанова суду набуває чинності після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяІ. О. Хайдарова