Справа № 202/7331/16-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 травня 2017 року м. Київ К/800/17751/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради, третя особа: Державна аудиторська служба України Східний офіс про визнання дій протиправними,

встановив:

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на зазначені рішення.

Відповідно до частини 4 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 212 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

В поданій касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження, але не надано належних доказів причин пропущення строку.

Таким чином, касаційна скарга подана після закінчення строків, встановлених статтею 212 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Крім того, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки скаржником не додано документ про сплату судового збору.

Скаржником подано клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв'язку з відсутністю коштів.

Як встановлено ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору.

Оскільки наведені скаржником у клопотанні обставини не свідчать про наявність підстав для звільнення, відстрочки або розстрочки сплати судового збору, передбачених ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір", в задоволені клопотання слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 108, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради, третя особа: Державна аудиторська служба України Східний офіс про визнання дій протиправними залишити без руху та встановити, що вказані в ухвалі недоліки можуть бути усунуті протягом 30 днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Мороз