Справа № 753/645/17
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 753/645/17 Головуючий у 1-й інстанції: Комаревцева Л.В.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя : Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Чаку Є.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19.04.17р. у справі №753/645/17 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України про зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача підготувати та надати до Пенсійного органу всі необхідні документи для виплати компенсації відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов'язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках» від 05.05.94р. №290, у зв'язку з отриманою інвалідністю.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.02.17р. адміністративний позов залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.03.17р. ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02.02.17р. - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19.04.17р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що отримані захворювання безпосередньо пов'язані з участю у бойових діях при виконанні обов'язків військової служби.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, Позивач у період з 24.06.04р. по 24.06.05р. проходив службу в Спеціальному миротворчому підрозділі МВС України у складі міжнародної поліції тимчасової цивільної адміністрації місії ООН у Косово (територія колишньої Союзної Республіки Югославія), яка піддавалась бомбардуванню боєприпасами (авіаційні бомби, снаряди, міни), що містили у собі збіднений уран.

Згідно свідоцтва про хворобу від 26.01.06р. №13, виданого Військово-лікарською комісією захворювання Позивача пов'язане з участю в бойових діях при виконанні обов'язків військової служби.

Згідно виписки з акту огляду МСЕК серії КА-1 №030409 від 10.03.07р., Позивачу первинно з 23.03.06р. встановлено ІІІ групу інвалідності.

За результатами повторного огляду МСЕК, Позивачу встановлено ІІ групу інвалідності довічно.

Позивач у грудні 2016 року звернувся до відповідача із заявою про виплату йому компенсації згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов'язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках» від 05.05.94р. №290 (надалі - Положення).

Листом від 26.12.16р. №15/5-К-2208 Позивачу відмовлено у виплаті компенсації з тих підстав, що вказаною Постановою не передбачено виплату компенсаційної суми у випадку установлення інвалідності від захворювання (а.с.4).

Не погоджуючись з відмовою, Позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції погодився з висновком відповідача щодо відсутності підстав для виплати Позивачу компенсації.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пунктом 2 Положення передбачено, що виплата компенсаційних сум провадиться Пенсійним фондом за рахунок коштів державного бюджету, що перераховуються в кожному конкретному випадку Пенсійному фонду Міністерством оборони та Міністерством внутрішніх справ на підставі списків осіб, які мають право на одержання компенсаційних сум, наданих зазначеними міністерствами.

Міністерство оборони та Міністерство внутрішніх справ через Постійне представництво України при ООН звертається до Секретаріату ООН з проханням відшкодувати як проведені витрати на виплату компенсаційних сум (п.3 Положення).

Відповідно до п. 5 Положення, компенсаційні суми виплачуються в разі:

встановлення інвалідності в межах трьох років з дня поранення, контузії, травми або каліцтва, одержаних під час виконання обов'язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу;

загибелі військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу в період виконання обов'язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу або його смерті протягом трьох років внаслідок одержаних в період цієї служби поранення, контузії, травми або каліцтва;

надходження від Секретаріату ООН коштів для забезпечення виплати компенсаційних сум в інших окремих випадках, які визначаються Організацією Об'єднаних Націй відповідно до резолюцій Генеральної Асамблеї ООН.

Згідно пункту 8 Положення, пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, а також членів сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов'язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, і надання їм пільг здійснюється в порядку, визначеному Законами України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". При цьому будь-яка виплата страхових сум за державним обов'язковим особистим страхуванням, допомог та компенсацій у зв'язку з втратою працездатності, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я не провадиться.

Як встановлено вище, Позивач з 24.06.04р. по 24.06.05р. проходив службу в Спеціальному миротворчому підрозділі МВС України у складі міжнародної поліції тимчасової цивільної адміністрації місії ООН у Косово.

Згідно свідоцтва про хворобу від 26.01.06р. №13, виданого Військово-лікарською комісією, захворювання Позивача пов'язане з участю в бойових діях при виконанні обов'язків військової служби.

Поряд з цим, відповідачем у своєму листі-відповіді не надано оцінку вказаним обставинам.

Більш того, будь-якого рішення з питання призначення позивачу компенсаційних сум відповідно до Положення №290 уповноваженим на те органом не приймалося; відмова у призначенні таких сум оформлена листом, що не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні КАС України.

Як висловився Верховний Суд України у своїй постанові від 18.03.14р. у справі №21-11а14, прийнятій у подібних правовідносинах, у разі якщо звернення позивача про виплату одноразової грошової допомоги відповідачем не розглянуто, та відповідного рішення не прийнято, то суд повинен зобов'язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.

Отже, належним захистом порушеного права Позивача у даному випадку є зобов'язання відповідача розглянути питання щодо призначення та виплати йому компенсаційних сум в разі встановлення інвалідності під час виконання обов'язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу відповідно до Положення №290.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 197, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19.04.17р. у справі №753/645/17 - задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19.04.17р. у справі №753/645/17 - скасувати та прийти нову постанову про часткове задоволення позову.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_2 компенсаційних сум відповідно до Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов'язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.05.94р. №290, в разі встановлення інвалідності під час виконання обов'язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Дана постанова, відповідно до ч. 10 ст. 1832, ст. 254 КАС України, є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту постановлення.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Пилипенко О.Є.

Чаку Є.В.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Чаку Є.В.

Пилипенко О.Є.