Справа № 357/1203/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 червня 2017 року м. Київ К/800/18400/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на ухвалу судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови про накладення штрафу,

в с т а н о в и л а :

Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним адміністративним позовом, в якому просило скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 18 серпня 2016 року про накладення штрафу в розмірі 680,00 грн. за невиконання рішення суду в справі №357/17751/14-а у межах виконавчого провадження №51399453.

Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2017 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства в зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області подало касаційну скаргу, в якій просило їх скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

За змістом статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами

Частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла та повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, судами встановлено, що 14 вересня 2016 року управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області вперше звернулося до суду з позовом щодо скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 18 серпня 2016 року про накладення штрафу, який ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2016 року був залишений без руху через несплату судового збору, а ухвалою судді від 17 жовтня 2016 року повернутий в зв'язку з неусуненням недоліків залишеної без руху позовної заяви.

З вказаним же адміністративним позовом (тобто повторно) управління Пенсійного фонду звернулося 03 лютого 2017 року, тобто після закінчення передбаченого частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України десятиденного строку звернення до суду.

У розумінні статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об'єктивні перешкоди для звернення особи з адміністративним позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим

Втім, проаналізувавши причини пропуску строку звернення до суду, наведені позивачем (набрання з 01 січня 2017 року чинності Законом України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з яким Пенсійний фонд України та його органи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях), суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, не знайшов підстав вважати їх поважними, й, зважаючи на наведені обставини та правові норми, обґрунтовано залишив адміністративний позов без розгляду на підставі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на ухвалу судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови про накладення штрафу.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник