Справа № 807/1586/16
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 травня 2017 року м. Київ К/800/17625/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення № від 21.10.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем у терміни, що передбачені чинним законодавством, було сплачено кошти в сумі 10 069,68 грн. згідно відповідних платіжних доручень. Однак, замість здійснення платежу за кодом 71040000 на відповідний казначейський рахунок ДФС, платежі помилково було здійснено за кодами 71060000 та 71010000. Також вказує, що кошти були сплачені в одному й тому ж органі ДФС. Згодом позивачем була подана відповідна заява до відповідача у результаті чого кошти були перераховані згідно з правильним кодом платежу. Позивач вважає, що оскільки єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування був сплачений у встановлені терміни у повному обсязі, то оскаржуване рішення є таким, що підлягає визнанню протиправним та, відповідно, скасуванню.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.03.2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2017 року, позов було задоволено повністю.

У касаційній скарзі Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ФОП ОСОБА_1 було сплачено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з вересня 2013 року по серпень 2015 року в сумі 10 069,68 грн, згідно платіжних доручень від 04.10.2013, 06.11.2013 09.12.2013 по 398,01 грн за кожен місяць та згідно платіжних доручень від 08.01.2014, 10.02.2014, 07.03.2014, 07.04.2014, 08.05.2014, 04.06.2014, 08.07.2014, 21.08.2014, 15.09.2014, 08.10.2014, 06.11.2014, 19.12.2014, 1912.2014, 13.01.2014, 06.02.2014, 11.03.2015, 06.04.2015, 06.05.2014, 05.06.2015, 03.07.2015, 05.08.2015, 02.09.2015 по 422,65 грн за кожен місяць.

Проте, єдиний внесок у розмірі 1 616,68 грн позивачем було сплачено на рахунок 0701, відкритий отримувачем у ГУ ДКСУ у Закарпатській області з кодом платежу 71010000 - єдиний внесок, нарахований роботодавцями, а єдиний внесок у розмір 8 453,00 грн позивачем було сплачено на рахунок 0701, відкритий отримувачем у ГУ ДКСУ у Закарпатській області з кодом платежу 71060000 - для ФОП, які беруть добровільну участь у системі страхування.

03.11.2015 ФОП ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою № 1, в якій просив перевести помилково сплачені кошти єдиного соціального внеску на код платежу 71010000 в сумі 1 616,68 грн та на код платежу 71060000 в сумі 8 453,00 грн та зарахувати на сплату платежу за кодом 71040000 - сплата єдиного внеску для ФОП.

21.10.2016 Ужгородською ОДПІ на підставі ч.10, п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування було винесено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на суму 6 254,51 грн, зокрема, штрафні санкції в розмірі 1 854,44 грн за період з 22.10.2013 до 09.02.2016 та нарахована пеня в сумі 4 400,07 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем було вчасно перераховано кошти до державного бюджету України, що свідчить про належне виконання по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до вимог та в строки передбачені Законом №2464-VI.

Так, у постанові Верховного Суду України від 16.06.2015 у справі №21-377а15 висловлена правова позиція, згядно з якою здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений статтею 9 Закону № 2464-VI, кваліфікується як дія, хоча й помилкова. Дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI.

Враховуючи викладені норми чинного на момент виникнення спірних відносин законодавства та обставини справи, суд касаційної інстанції, зважаючи на факт вчинення позивачем усіх дій для сплати єдиного внеску у встановлені законом строки, погоджується з висновками судів щодо протиправності оскаржуваного рішення відповідача.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.Ф. Мороз