Справа № 450/1413/16-а
Суддя: Добош Н. Б.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/1413/16-а Провадження № 2-а/450/102/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2016 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Добош Н.Б.

при секретарі Бідник І.Р.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Апетик А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Львові, інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП у м. Львові ДПП Зенчак Святослава Володимировича про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідачів Департаменту патрульної поліції у м. Львові, якого в процесі розгляду справи було замінено з Головного управління національної поліції у Львівській області, інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП у м. Львові ДПП Зенчак Святослава Володимировича у якому просить скасувати та визнати незаконною постанову в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Свої вимоги мотивує тим, що 02.06.2016 року здійснив зупинку належного йому аавтомобіля у м. Львів по вул. Личаківська, 53. В цей час до нього підійшов працівник поліції Зенчак С.В. з вимогою пред'явити документи та повідомив, що ОСОБА_1 порушив п.15.9 ПДР України та склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Позивач зазначає, що адміністративного правопорушення він не вчиняв, так як здійснив зупинку в дозволеному місці на достатній відстані від виїзду автомобілів, тобто більш ніж за 10 м, а розташування його автомобіля не перешкоджало руху інших автомобілів.

На підставі наведеного позов просить задовольнити та визнати незаконною і скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення.

В судове засіданні позивач з'явився, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у адміністративному позові та просив суд такі задовольнити, крім того зазначив, що зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення зупинку ним було здійснено через поломку його транспортного засобу, заходів для того аби прибрати автомобіль у нього можливості здійснити не було, аварійну світлову сигналізацію увімкнути він не міг через поломку електроніки автомобіля, проте в силу вимог ПДР України ним було встановлено знак аварійної зупинки, тобто вжито всіх можливих заходів, які у разі вимушеної зупинки він міг здійснити за обставин, які склались.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції у м. Львові брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та вказала, що проти задоволення адміністративного позову заперечує, з підстав викладених у письмових запереченнях, які попередньо скеровані на адресу суду, зазначила, що посилання позивача на те, що після поломки його транспортного засобу та на час складання інспектором поліції спірної постанови, знаку аварійної зупинки встановлено не було, а тому вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правомірною, складеною з дотриманням вимог законодавства, а тому скасуванню не підлягає.

Відповідач інспектор роти № 3 батальйону № 1 УПП у м. Львові ДПП Зенчак С.В. в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи не подав, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності у відповідності до ст. 128 КАС України на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, переглянувши відеозаписи з місця пригоди, які представлені сторонами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову виходячи із наступного.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прийняте по справі рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі - протоколом про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 червня 2016 року інспектором 1-го батальйону 3-ї роти УПП ДПП у м. Львові Зенчаком С.В. за результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення було винесено постанову серії ПС2 №996973, згідно якої 02.06.2016 року о 18:35 год. ОСОБА_1, у м. Львів по вул. Личаківська, 53, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив стоянку ближче 10 м від виїзду з прилеглої території (1 м), чим суттєво перешкодив виїзду автомобілів та порушив п. 15.9 И ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.3 ст.122 КУпАП. За вказане правопорушення накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 ЗУ «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п.15.9.И Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП, порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.10 ПДР України передбачено, що вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

У п.15.14 ПДР України зазначено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Згідно п.9.9.А Правил, у разі вимушеної зупинки на дорозі повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація, а п.9.10.Б передбачено, що разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди або вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

Відтак, із відеозапису оглянутого у судовому засідання та отриманого за допомогою нагрудного відеореєстратора поліцейського, вбачається, що ОСОБА_1, у час та в місці зазначеному у спірній постанові про адміністративне правопорушення, здійснив зупинку належного йому транспортного засобу ближче 10 м від виїзду із прилеглої території, без увімкнення аварійної світлової сигналізації та установлення знаку аварійної зупинки або миготливого червоного ліхтаря на відстані, передбаченій п.9.10.Б ПДР України.

Покликання позивача про те, що така зупинка була здійсненна ним у зв'язку із несправністю його транспортного засобу, а також про те, що у зв'язку із неполадками, які виникли, він не міг увімкнути аварійну світлову сигналізацію, свого відображення у матеріалах справи не знайшли, так як на їх підтвердження позивачем не представлено жодного доказу, яким могла би бути, зокрема відповідна довідка станції технічного обслуговування, тощо.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця пригоди здійсненого ОСОБА_1, вбачається, що останній, ув'язку із зупинкою свого транспортного засобу у забороненому місці, встановив на задню кришку багажного відділення автомобіля знак аварійної зупинки. Проте, беручи до уваги те, що такий знак було встановлено на автомобіль, а не на відстані більшій ніж 20 м до транспортного засобу, як цього вимагає п.9.10.Б ПДР України, а також те, що цей знак було встановлено вже після фіксації допущеного правопорушення інспектором, оскільки на відеозаписі поліції, який зроблено швидше, він відсутній, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху шляхом здійснення зупинки у забороненому місці.

До матеріалів справи долучено письмові пояснення відібрані у Береза Т.А. інспектором роти № 3 батальйону № 1 УПП у м. Львові ДПП Зенчак С.В., з яких вбачається, що 02.06.2016 року виїжджаючи з музичної школи по вул. Личаківська, 53 у м. Львів, його виїзду перешкоджав припаркований з порушенням правил дорожнього руху автомобіль НОМЕР_1.

Також до матеріалів справи долучено письмові пояснення відібрані у Кава С.С. інспектором роти № 3 батальйону № 1 УПП у м. Львові ДПП Зенчак С.В., з яких вбачається, що 02.06.2016 року намагаючись виїхати з двору костелу Св. Антонія, що по вул. Личаківська, 53 у м. Львів, його виїзду та оглядовості при наближенні до пішохідного переходу, суттєво перешкоджав припаркований з порушенням правил дорожнього руху автомобіль НОМЕР_1.

Беручи до уваги все наведене вище,при розгляді даної адміністративної справи були з'ясовані і доведені обставини про те, що у діях позивача у справі вбачається порушення правил зупинки транспортного засобу, що створило перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, у справах з приводу оскарження актів індивідуальної дії, складених суб'єктами владних повноважень, обов'язок по доведенню правомірності їх складання, покладається саме на зазначених осіб.

Наведене свідчить про те, що обставини вчинення позивачем адмінправопорушення є доведеними і постанова у справі про адміністративне правопорушення складена правомірно.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6-7, 71, 86, 158-163, 167 КАС України ст. ст. 245, 251, 254-257, 276, 280 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Львові, інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП у м. Львові ДПП Зенчак Святослава Володимировича про скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання копії.

СуддяН. Б. Добош