Справа № 562/971/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Чорний І.А.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"06" червня 2017 р. Справа № 562/971/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "10" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Здолбунівського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача, які полягають у відмові здійснити йому перерахунок та виплату пенсії як державному службовцю у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців починаючи із 01 листопада 2016 року, виходячи із 85 % від заробітної плати відповідно до довідки Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області від 01.03.2017 року № 665/17-12-05-30; просив також зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату пенсії у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» починаючи з 01 листопада 2016 року, виходячи із 85 % від загального розміру заробітної плати, що значиться у довідці Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області від 01.03.2017 року № 665/17-12-05-30; стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10.05.2017 року до участі в справі залучено правонаступника відповідача управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі - Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10.05.2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що він перебуває на обліку в УПФУ в Здолбунівському районі, отримує пенсію державного службовця, виходячи із 85 % заробітної плати. На підставі постанови КМУ «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року № 1013 він подав письмову заяву з проханням про перерахунок пенсії та надав довідку, в якій відображена заробітна плата за посадою головного начальника відділу в Здолбунівській ОДПІ, тобто за посадою, яку позивач обіймав перед виходом на пенсію. Проте, відповідач листом від 10.03.2016 року повідомив, що постановою КМУ «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року № 1013 було виключено положення із постанови КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року № 865 щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу». Вважає вказану відмову протиправною, оскільки пенсію призначено в період чинності Закону України "Про державну службу" № 3723 від 16.12.1993 року та постанови КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року № 865, а тому вважає, що має право на перерахунок пенсії.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явилися. Про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3, перебуваючи на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області, з 2006 року отримує пенсію за віком згідно положень Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.

З матеріалів справи встановлено, що в листопаді 2016 року та повторно в березні 2017 року, надавши довідку від 01.03.2017 року за № 665/17-12-05-30, в якій відображена заробітна плата за посадою начальника відділу в Здолбунівській об'єднаній податковій інспекції, станом на грудень 2015 року, позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі з заявами про проведення перерахунку пенсії.

Листами від 16 листопада 2017 року № Г-123 та від 10 березня № Г-27 Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі відмовило позивачу у перерахунку пенсії як державному службовцю із посиланням на те, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII (далі Закон № 213-VIII) з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до окремих законів України, в тому числі і відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених названим Законом, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Досліджуючи спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Як визначено в статті ст.37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції на момент призначення позивачу пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набув чинності 01 січня 2015 року, положення ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" викладені у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, постановою КМ України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" норми і положення, які встановлювали порядок і умови перерахунку пенсії були виключені.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.05.2016 р. Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Відтак, враховуючи приписи ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії в вересні 2016 року (тобто, спірні правовідносини виникли після набуття чинності новим Законом України "Про державну службу" № 889-VIII), суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при перерахунку позивачу пенсії відповідач не повинен керуватися ст.37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії ), оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. На час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ втратила чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Крім того, відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку позивач отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням права на соціальний захист.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "10" травня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1, 35701

3- відповідачу/відповідачам: Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області вул.Яворницького, 34, м.Рівне, 33001

- ,