Справа № 2-а/1570/5120/11
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2012-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2012 р.Справа № 2-а/1570/5120/11

Категорія: 3.7.2Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

за участю представника ДАЇОСОБА_5 (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про зобовязання вичинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач, ОСОБА_6, звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про зобовязання вичинити певні дії.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2011 року позов задоволено. Зобов'язано Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області провести перереєстрацію автомобіля «Фольксваген Пасат», кузов №WVWZZZЗBZ2P074737, 2001 року виготовлення отриманого в якості гуманітарної допомоги ОСОБА_7 - на ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на підставі довідки Головного управління праці та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації про перереєстрацію транспортного засобу від 30.03.2001 року, без сплати податків та зборів за ставками, які діяли на день здійснення митного оформлення автомобіля.

Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2011 року та прийняти по справі нову постанову, якою в задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, апелянт зазначає, що при прийняті оскаржуваного рішення були неповно зясовані фактичні обставини справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року по справі №2а-7474/10/1570, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2011 року встановлено, що 11.07.2006 р. громадянином ОСОБА_8 Кольмюллером було оформлено дарчу на автомобіль марки «Фольксваген пасат»(кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1781 см.куб., 2001року виготовлення, номер технічного паспорту CF790858) для подальшої передачі в якості гуманітарної допомоги інваліду війни 1 групи громадянину ОСОБА_7.

17.08.2006 року Протоколом засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України № 26/ГД-10870, автомобіль марки Фольксваген пассат (кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1781 см.куб., 2001 року виготовлення, номер технічного паспорту CF790858) було визнано «гуманітарною допомогою»та закріплено за інвалідом війни ОСОБА_7.

27.09.2006 року наказом головного управління праці та соціальної політики Одеської облдержадміністрації № 119 інваліду війни 1 групи ОСОБА_7 було безкоштовно видано в якості гуманітарної допомоги вищевказаний автомобіль.

17.03.2009 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №174031. Позивач ОСОБА_6, який є сином інваліда ОСОБА_7С, тривалий час постійно проживав разом з батьком, вів з ним сумісне господарство, а отриманий батьком спірний автомобіль фактично знаходився на його особистому утриманні.

Крім того, в ухвалі Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2011 року зазначається, що суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що правовідносини щодо автомобіля марки «Фольксваген пасат»(кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1781 см.куб., 2001 року виготовлення, номер технічного паспорту CF790858) фактично виникли 11.07.2006 року, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999, тобто ці правовідносини були врегульовані постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 року № 128, згідно якої автомобіль після смерті інваліда залишається членам родини та знімається з обліку органів соціального захисту населення.

Також встановлено, що ОСОБА_7 20.06.2006 року підписав зобов'язання стосовно отриманого автомобіля, які ґрунтуються на приписах Порядку надання автомобілів, отриманих, як гуманітарна допомога, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 року№ 128.

Водночас, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, не було надано жодний доказів щодо підписання інвалідом ОСОБА_7 письмового зобов'язання відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999.

На виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року, ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2011 року та виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року по справі №2а-7474/10/1570, Головним управлінням праці та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації позивачу надано довідку про перереєстрацію транспортного засобу від 30.03.2001 року № 22-06-1753/2013, якою Білгород-Дністровському МРЕВ ОСОБА_9 України в Одеській області доручено провести перереєстрацію автомобіля «Фольксваген Пасат», кузов № НОМЕР_1, 2001 року виготовлення, отриманого в якості гуманітарної допомоги з ОСОБА_7 на ОСОБА_6 (а.с.14).

На підставі вказаної довідки позивач звернувся до відповідача з заявою про перереєстрацію вказаного автомобіля на його ім'я, однак реєстраційно-екзаменаційним відділенням №4 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області йому була надана відповідь від 07.06.2011 року № 7/4-1179, в якій зазначено, що згідно листа, отриманого від Південної митниці від 27.05.2011 року № 24/27-03/7482, перереєстрація автомобіля «Фольксваген Пасат», кузов № НОМЕР_1, 2001 року виготовлення, можлива за умови сплати передбачених законом податків та зборів, які діяли на день здійснення митного оформлення автомобіля (а.с.15).

Згідно ч.1 ст.72 КАС обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої ці обставини встановлені.

Згідно ч. 8 ст. 26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні»перелік технічних та інших засобів реабілітації, порядок забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів та формування відповідного державного замовлення, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 37 постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 року № 128 «Про внесення змін до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безплатно або на пільгових умовах, залишається його сім'ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення. Перереєстрація автомобіля на ім'я одного з членів сім'ї інваліда, який на час смерті інваліда проживав разом з ним, проводиться Державтоінспекцією з дозволу органу соціального захисту населення, де інвалід перебував на обліку як власник транспорту.

Посилання апелянта на Постанову КМУ від 19.07.2006 року №999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», суд вважає необгрунтованим та до уваги не приймає з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, затверджено Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, відповідно до абзацу 7 п. 41, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Такий інвалід знімається з обліку на десятирічний строк, визначений починаючи з дати отримання автомобіля попереднім інвалідом, з урахуванням строку його експлуатації померлим. З прийняттям постанови КМУ від 19 липня 2006 року № 999, постанова КМУ від 8 вересня 1997 року № 999 "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями" втратила чинність.

Однак, зазначений порядок не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки на момент отримання автомобіля марки «Фольксваген пасат»(кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1781 см.куб., 2001 року виготовлення, номер технічного паспорту СР790858) діяла постанова КМУ від 8 вересня 1997 року № 999, яка передбачала, що після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безплатно або на пільгових умовах, залишається його сімї.

Також, посилання відповідача, на ст.11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», згідно якого після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через органи праці та соціального захисту населення і користувався менше 10 років, може бути переданий у власність одному із членів сім'ї за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, суд вважає безпідставним, оскільки цією статтею зазначений Закон доповнений 15.12.2009р., тобто після смерті інваліда ОСОБА_7 - 17.03.2009р.

Крім того, на час смерті інваліда ОСОБА_7 17.03.2009р. діяла ч. 2 ст. 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів»від 21.03.1991р. №875-XII, згідно якої після смерті інваліда, дитини-інваліда, автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а тому застосування до цієї події більш пізнього нормативного акту є неприпустимим, оскільки суперечить ст. 58 ОСОБА_10 України.

Приписами ст. 58 ОСОБА_10 України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_10 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_10 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_10 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_10 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_10 України гарантується.

В силу ст. 22 ОСОБА_10 України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 41 ОСОБА_10 України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. З урахуванням вищевказаних норм ОСОБА_10 України, суд вважає, що постанова КМУ від 19 липня 2006 року № 999, якою затверджено Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, не має зворотної дії в часі та не може застосовуватися до правовідносин, які є предметом дослідження у даній справі.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.6 Закону України "Про гуманітарну допомогу", в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, Комісія з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України може визнати гуманітарною допомогою із звільненням від оподаткування та обов'язкових платежів підакцизні товари, зокрема, легкові автомобілі, які на момент ввезення на митну територію України були виготовлені не більше як 10 років тому, з об'ємом двигуна не більш як 1800 куб.см., які отримуються управлінням соціального захисту обласних державних адміністрацій для подальшої передачі інвалідам, які перебувають в установленому порядку на обліку для отримання спеціального автотранспорту.

Згідно п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 березня 2000 року №544 "Про порядок митного оформлення вантажів гуманітарної допомоги", митне оформлення гуманітарного товару здійснюється митницею без сплати митних зборів за наявності рішення Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України про визнання цих товарів гуманітарною допомогою.

Як вже зазначалось судом, 17.08.2006 року Протоколом засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України № 26/ГД-10870, автомобіль марки «Фольксваген пасат»(кузов № WVWZZZЗBZ2P074737, об'єм двигуна 1781 см.куб., 2001 року виготовлення, номер технічного паспорту СР790858) було визнано «гуманітарною допомогою»та закріплено за інвалідом війни ОСОБА_7.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що посилання відповідача на необхідність сплати мита при перереєстрації автомобіля є безпідставними, оскільки автомобіль в установленому порядку був визнаний гуманітарною допомогою, розмитнений на території України, зареєстрований за інвалідом ОСОБА_7.

Будь-яких норм, що забороняють органам ДАІ провести перереєстрацію автомобіля на підставі наданих позивачем документів, Правилами державної реєстрації й обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів всіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів і мотоколясок не передбачено.

Отже, у органу Державтоінспекції були відсутні підстави для відмови позивачу у проведенні безоплатної перереєстрації вказаного автомобіля.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_6 про зобовязання Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області провести перереєстрацію автомобіля «Фольксваген Пасат» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2011 року по справі № 2-а/1570/5120/11, - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про зобовязання вичинити певні дії, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі 29 лютого 2012 року.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3