Справа № 607/109/17-а
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 р. Справа № 876/5789/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.02.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними щодо відмови їй у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08.11.2016 року вона звернулась до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про призначення їй пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу», однак відповідачем було їй відмовлено у призначення такої пенсії.

Також позивач, зазначила, що була прийнята з 25.05.1994 року на посаду старшого державного податкового інспектора відділу зборів та стягнень податків з юридичних осіб та приймала присягу державного службовця 18 січня 1995 року, всі відрахування із заробітної плати проводилися як державному службовцю, та сплачувала страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.02.2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити призначення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну службу», з 8.11.2016 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга апелянта не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.05.1994 року згідно наказу №27-л від 25.05.1994 року ОСОБА_1 була прийнята в Державну податкову інспекцію Тернопільського району на посаду старшого державного податкового інспектора відділу зборів та стягнень податків з юридичних осіб.

Відповідно до наказу №37-0 від 01.08.1994 року ОСОБА_1 присвоєно персональне звання - інспектор податкової служби 3 рангу, наказом №31-0 від 31.10.1997 року - інспектор податкової служби 2 рангу, наказом №41-0 від 31.10.2001 року - інспектор податкової служби 1 рангу, наказом №100-0 від 31.12.2013 року - інспектор податкової та митної служби 1 рангу.

Згідно наказу № 106-0 від 07.11.2016 року ОСОБА_1 припинено державну службу та звільнено з роботи.

21.09.2016 року їй призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

08.11.2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Листом за №17015/04 від 20.12.2016 року Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надіслало протокол №61 засідання комісії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у якому було вказано, що підстав для призначення такої пенсії відсутнє.

Відмовляючи у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області посилалось не те, що відповідно до статті 343.1 Податкового кодексу України 2755У1 від 02.12.2010 року, статті 15 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» №509-Х11 від 04.12.1990 року та постанов Кабінету Міністрів України посадовим особам контролюючих органам присвоюються спеціальні звання, відповідно ці посади не належить до посад, віднесених до категорії посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, таким чином, підстав для зарахування періоду роботи з 25.05.1994 року по 07.11.2016 року у Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до стажу державної служби немає, тому право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року відсутнє.

Згідно з довідкою Міжрегіонального управління національного агентства України з питань державної служби у Чернівецькій, Івано-Франківській та Тернопільській областях Національного агентства України з питань державної служби №217/Т01006-16 від 30.12.2016 року, період роботи на посаді інспектора податкової служби з 25.05.1994 року по 07.11.2016 року зараховується до стажу державної служби.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що не зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 25.05.1994 року по 07.11.2016 року у Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до стажу державної служби є безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 344 Податкового Кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Згідно з ст.343 Податкового кодексу України посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби; державний радник податкової служби І рангу; державний радник податкової служби II рангу; державний радник податкової служби III рангу; радник податкової служби І рангу; радник податкової служби II рангу; радник податкової служби III рангу; інспектор податкової служби І рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.

Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року N 283 (діючого до набрання Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року законної силу) до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті податкової служби.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року, який вступив в законну силу 1 травня 2017 року стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.02.2017 року у справі № 607/109/17-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 07.06.2017 року