Справа № 2-а-10264/11
Суддя: Костюченко Г. С.
Дата ухвалення: 2011-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 вересня 2011 року, в 10 годин 20 хвилин суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Костюченко Г.С., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Виконкому Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

12.07.2011 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Виконкому Миколаївської міської ради. Вказує, що має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, згідно ст.48 Закону України «Про статус і трьох мінімальних заробітних плат.

Проте відповідачем нараховано лише по 75 грн. за 2010, 2011 роки, чим обмежено її право.

В звязку з вищевикладеним просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо обмеження розміру належних їй виплат, зобовязати перерахувати та сплатити на її користь невиплачені кошти, відповідно до ст.48 Зазначеного Закону за період з 2010 по 2011 роки.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд встановив наступне.

Позивачка є евакуйованою з зони відчуження у 1986 році, 2 категорії.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу встановлено щорічну допомогу на оздоровлення 3 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Від відповідача на адресу суду надійшли заперечення, відповідно до яких позовні вимоги не визнав через пропуск позивачем строку звернення до суду та сплату коштів в межах бюджетного фінансування.

Листом від 27.05.2011 року Департамент праці та соціального захисту населення відмовив позивачу у перерахування та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення на підставі того, що згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема у розмірах визначеними Постановою КМ України від 12 липня 2005 р. № 562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" має вищу юридичну силу і при вирішенні позовних вимог слід керуватися вимогами статті 48 вказаного Закону. Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в подальшому будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають застосуванню стаття 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням розміру мінімальної плати на момент виплати.

Проте, відповідачем позивачці допомога на оздоровлення за 2010 та 2011 рік було нараховано у розмірі 75 грн., тобто не в повному обсязі.

Відповідно п. 2 Постанови КМУ „Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 20.09.2005 року № 936 розпорядниками бюджетних коштів вищого рівня за програмами визначаються Міністерство праці та соціальної політики АРК, головні управління праці та соціального захисту населення обласних, головне управління соціального захисту населення Київської міської, управління праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад, Фонд соціального захисту інвалідів. Згідно п.п. 3, 4 Постанови встановлено, що нарахування та виплати компенсацій, допомоги певних видів, передбачених Законом України „Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи проводиться управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади Департамент праці та соціального захисту населення, яке діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Крім того відповідачем в порушення ч.2 ст. 71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 11, 162 КАС України спосіб захисту, обраний судом, не обовязково має збігатися з тим, що запрошувалося позивачем у його позовних вимогах. Суд може змінити чи уточнити його формулювання, а в необхідних випадках і вийти за межі позовних вимог застосувати спосіб захисту з метою повного захисту прав, свобод чи інтересів особи, про захист яких просить позивач, але в межах визначених КАС України повноважень.

Враховуючи, що щорічна допомога позивачці на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, визначених на момент виплати за 2011 рік відповідачем - Департаментом праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради не виплачувалась та не нараховувалась у повному обсязі, суд вважає за можливе покласти на відповідача обовязок прийняти рішення з урахуванням змісту права позивача, яке було підтверджено судом. А саме, зобовязати відповідача - Департамент праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради до вчинення певних дій, тобто до призначення, донарахування та виплати позивачу недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, визначених на момент виплати за 2011 рік.

На підставі ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст.ст. 86, 161-163, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Департаменту праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради по виплаті ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік у розмірі, що не відповідає вимогам ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, донарахувати та сплатити ОСОБА_1 недоотриману суму щорічної допомоги на оздоровлення, згідно ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, визначених на момент виплати за 2011 рік.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідачем.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: