Справа № 392/183/17 (2-а/392/46/17)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2017 року справа № 392/183/17 (2-а/392/46/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2017 року по справі № 392/183/17 (2-а/392/46/17) за позовом ОСОБА_1 до Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач), в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у відновленні виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності;

- зобовязати відповідача здійснити виплату пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01.06.2015 року по дату ухвалення судового рішення.

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Маловисківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у відновленні виплати призначеної пенсії по інвалідності.

Зобовязано Маловисківське обєднане управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відновити ОСОБА_1 з 01.06.2015 року виплату пенсії по інвалідності, призначену їй відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та здійснити її виплату за період з 01.06.2015 року по дату ухвалення рішення суду.

Додатковою постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28 березня 2017 року вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Маловисківське обєднане управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213-VIII від 02.03.2015 року пенсія по інвалідності ІІІ групи не виплачується працюючим державним службовцям.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 197 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Маловисківському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та їй призначена пенсія як інваліду ІІІ групи за Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 30.09.2013 року.

При цьому, позивач працює на посаді начальника відділу управління персоналом та є державним службовцем категорії «Б».

З 01 квітня 2015 року набули чинності норми «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особи, на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», «Про прокуратуру» пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються.

З огляду на наведене, у квітні 2015 року позивач не отримала чергову виплату пенсії.

ОСОБА_1 звернулася до відповідача з письмовою заявою про роз'яснення причин невиплати пенсії, на що отримала відповідь від 23.01.2017 року за № 496/02-31, що пенсія по інвалідності ІІІ групи не виплачується з 01.04.2015 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213- VIII від 02.03.2015 року, а з 01.01.2017 року набули чинності Закони України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801 та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774, якими врегульовано питання пенсійного забезпечення у 2017 році.

Визнання протиправною відмови відповідача у відновленні виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності позивачу та зобовязання вчинити такі дії з 01.06.2015 року і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що 01.06.2015 року посада, на якій працює позивач вже не дає їй права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», тому позивач з 01.06.2015 року перестала бути особою, якій у відповідності до ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2015 року було призупинено виплату пенсії, а відповідно відпали і підстави для застосування даної норми закону, а отже виплата пенсії позивачу з даної дати повинна бути поновлена. ОСОБА_1 не є особою, яка має право на призначення пенсії за спеціальним законом - Законом України «Про державну службу» і відповідно вона стала прирівнюватися до звичайного працівника у правах на призначення пенсії на загальних підставах, тому суд вважав, що відповідач протиправно не відновив виплату позивачу раніше призначеної пенсії як інваліду ІІІ групи.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 року (далі - Закон № 213-VIII), абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року викладений в наступній редакції: "Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів" пенсії, призначені відповідно до цього закону не виплачуються".

Аналогічні зміни внесені до ст. 37 Закону України „Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 року.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Згідно п. 1 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII цей Закон набирає чинності з 1 квітня 2015 року.

Також Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 року (далі - Закон № 911-VIII) абзаци 2 та 3 ч. 1 ст. 47 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року викладено в такій редакції: „Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України „Про державну службу", „Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Аналогічні зміни внесені до ст. 37 Закону України „Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 року.

Згідно п. 1 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року.

Виходячи з наведених законодавчих норм, і на що не звернув увагу суд першої інстанції, задовольняючи позов, враховуючи, що позивач працює на посаді, на яку розповсюджується дія Закону України „Про державну службу", колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до Закону № 213-VIII та Закону № 911-VIII, які у встановленому законом порядку неконституційним не визнавались, в період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року виплата пенсії позивачу не здійснюється, тому відповідач, припинивши з 01.04.2015 року виплату пенсії позивачу діяв відповідно до вимог діючого законодавства.

Вказана правова позиція викладена і в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 02.02.2016 року (справа № К/800/7788/16), від 07.12.2016 року (справа № К/8002/15059/16), від 13.04.2017 року (справа № К/800/11753/17).

При цьому з 01 січня 2017 року набрали чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774, якими врегульовано окремі питання пенсійного забезпечення у 2017 році.

Відповідно до Закону № 1774 у 2017 році продовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам, який діяв у 2015 та 2016 роках.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим у справі обставинам, а рішення прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст., 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - задовольнити.

Постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2017 року по справі № 392/183/17 (2-а/392/46/17) скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко