Справа № 348/550/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року № 876/5645/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В :

09 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, в якому, з врахуванням заяви від 30.03.2017 року про уточнення позовних вимог, просив визнати неправомірними дії відповідача щодо не включення до заробітку суми усіх виплат, на які були фактично нараховані та сплачені страхові внески.

Також позивач просив зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 06.08.2016 року відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням сум усіх виплат, з яких були фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, включаючи матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати за останні 24 календарних місяці роботи.

Постановою від 30 березня 2017 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області позов задовольнив.

Визнав протиправними дії Надвірнянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зобов'язав Надвірнянське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу», включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, за 2012-2014 роки згідно довідки № 13/ 5/5-5 від 20.01.2017 року, виданої головним управлінням статистики в Івано-Франківській області, з яких було нараховано та утримано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виходячи з розміру 80% від суми заробітної плати, та провести її виплату, починаючи з 06.08.2016 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що з 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015р № 889-VIII, згідно з яким положення Закону № 3723-ХІІ втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

Нормами ст.33 Закону № 3723-ХІІ, що діяв на час призначення позивачу пенсії, визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадового окладу, премій, доплати за ранг надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців , розміри їх посадових окладів , надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Обчислення пенсії позивачу проведено з урахуванням середньомісячного заробітку згідно довідки виданої Головним Управлінням статистики в Івано-Франківській області від 27.03.2014 року №3 про складову заробітної плати та про нараховані суми премій та надбавки за останні 24 календарні місяці роботи.

Крім того, згідно Інструкції про статистику заробітної плати матеріальна допомога, яка носить системний характер і надається всім або більшості працівників, входить в склад фонду оплати праці. Згідно п. 2 постанови КМУ №268 від 09.03.2006 року «Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади , місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, суддів та інших органів «керівникам надано право у межах установленого фонду оплати праці встановлювати спеціалістам та службовцям надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу та надавати працівникам матеріальну допомогу на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати. Тобто, така допомога є одноразовою виплатою, яка надається на розсуд керівника в межах встановленого фонду оплати праці.

Апелянт вважає, що матеріальні допомоги виплачені позивачу мали системний характер, не відносяться до інших надбавок, а тому не можуть бути враховані при перерахунку пенсії.

З огляду на викладене, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 28.03.2014 року перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області як отримувач пенсії по другій групі інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу». Розмір пенсії обчислено з розрахунку 80 відсотків від суми заробітної плати.

В січні 2017 року позивач звернулася із заявою до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про перерахунок пенсії, призначеної відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», із врахуванням всіх складових заробітної плати, згідно поданої довідки про заробітну плату.

Листом від 06.02.2017 року №38/К-15 Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило позивача про відмову в проведенні такого перерахунку у зв'язку з відсутністю правових підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація входять до системи оплати праці державного службовця.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є правильними.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Так, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

У частині 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премії та індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, твердження відповідача про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на соціально-побутові потреби, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу надано пенсійним органом положенням Законів України «Про державну службу» та «;Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В частині вимог, які стосуються індексації заробітної плати, колегія суддів враховує, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003р.).

Структуру заробітної плати визначено у ст.2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (ч.2 ст.2 Закону України «Про оплату праці»).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з пп.2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України № 5 від 13.01.2004р.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, а тому оскаржене судове рішення є законними та обґрунтованими, а підстави для його скасування відсутні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2017 року у справі № 348/550/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 07 червня 2017 року.