Справа № 750/3282/17
Суддя: Жук М. І.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/3282/17
Провадження № 2-а/750/618/17

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі судді Жук М.І., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:
30 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача здійснити з 01.03.2017 року перерахунок та виплату пенсії виходячи з 71% грошового забезпечення, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної військової служби, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2017 року № 11/ФЕС.

В обґрунтування позову послався на безпідставне не включення відповідачем до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної військової служби, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, що стало причиною зменшення її розміру та порушення його пенсійних прав.

Ухвалою судді від 31.03.2017 року відкрито скорочене провадження в даній справі, а відповідачу - запропоновано надати через канцелярію суду заперечення проти позову або заяву про визнання позову.

У надісланих суду 14.04.2017 року запереченнях проти позову відповідач зазначив, що чинне пенсійне законодавство України не передбачає можливість включення до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється їх пенсія, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної військової служби, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні. Крім того, відповідач послався на рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 № 4-рп/2015 року, яким, на його думку, дано офіційне роз`яснення того, що наведені вище виплати не повинні включатися до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія військовослужбовця.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач є підполковником запасу Збройних сил України. З 01.01.2010 року він отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі 71% грошового забезпечення, яку виплачує відповідач. Під час обчислення розміру пенсії позивача до складу грошового забезпечення не було включено матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, винагороду за тривалість безперервної військової служби, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні. Це пов`язано з тим, що вказані види доплат не були зазначені в довідці, яку надав позивач під час призначення пенсії.

01.03.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про включення вказаних видів доплат до складу його грошового забезпечення та перерахунок розміру пенсії. До заяви позивач додав довідку військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2017 року № 11/ФЕС, в якій до складу грошового забезпечення включено: матеріальну допомогу на оздоровлення, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні, а також матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та винагороду за тривалість безперервної військової служби. Втім, у задоволенні цієї заяви було відмовлено, про що позивачу повідомлено листом від 13.03.2017 № 425/03/к-12.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ) пенсії особам офіцерського складу обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Системний аналіз наведених вище норм законів дає суду підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода за тривалість безперервної військової служби, індексація та одноразова допомога при звільненні, які виплачувалися позивачу, і з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обчислюється пенсія.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, сформульованою в постанові від 10.03.2015 року (справа № 21-70а15), яка, в силу положень частини першої статті 2442 КАС України, є обов`язковою для застосування усіма суб`єктами владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, в тому числі й для відповідача, при цьому повинна враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України не суперечить рішенню Конституційного Суду України від 13.05.2015 року № 4-рп/2015, яким здійснено офіційне тлумачення частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, оскільки цим рішенням визначено, виключний перелік виплат, що належить до додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), що повинні враховуватися при перерахунку пенсії військовослужбовцям, проте не визначено конкретні види вказаних виплат.

Статтею 63 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

За таких обставин, заявлений позов є таким, що ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 94, 158 -163 КАС України, суд
п о с т а н о в и в:
позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії виходячи з 71% грошового забезпечення, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної військової служби, індексації та одноразової допомоги при звільненні, починаючи з 01.03.2017 року.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп., за рахунок відповідних бюджетних асигнувань.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії в порядку, встановленому статтею 186 КАС України.
Суддя