Справа № 806/1332/17
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року Житомир справа № 806/1332/17

категорія 3.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шимоновича Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов'язання внести зміни в актовий запис про народження,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною відмову Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про внесення змін до актових записів цивільного стану, викладену у висновку від 13.05.2017;

- зобов'язати Житомирський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_1 за № 7 від 13.04.1954, вказавши в графі національність "полька".

В обґрунтування позовних вимог зазначила, з метою виправлення помилки у актах цивільного, звернулась до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про її народження в частині зміни національності матері з "українка" на "полька" та в актовому записі про шлюб в частині зміни національності нареченої з "українка" на "полька". Однак, відповідач відмовив у внесені змін до актових записів, пославшись на спірність національності та відсутність документів, що підтверджують вимогу заявниці, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом, оскільки вважає, що дана відмова є протиправною.

Позивач подала заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. На адресу суду направив письмові заперечення проти позову, за змістом яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання.

Виходячи з положень статей 269, 270, 300 Цивільного кодексу України, право на національність є особистим немайновим правом.

Статтею 269 Цивільного кодексу України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі за народженням або за законом.

Згідно зі статтею 271 Цивільного кодексу України, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Відповідно до статті 300 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин, ратифікованої Законом України № 703/97-ВР від 09.12.1997 визначено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Згідно з положеннями статей 1, 3 Закону України "Про національні меншини в Україні", Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про національні меншини в Україні", громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається

Згідно зі частинами першою-четвертою статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 6 статті 22 цього Закону визначено, що після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано згаданим Законом та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 2.11 Правил, факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

Згідно пункту 2.12 Правил, на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Обґрунтований висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану про внесення змін до актового запису на підставі підпункту 2.13.3 пункту 2.13 Правил є підставою для внесення відповідних змін в актові записи цивільного стану.

Як слідує з матеріалів справи, в актовому записі про народження позивача, зазначено національність батька - "українець", національність матері - "українка".

Однак, як вказує позивач, її бабуся була полькою, але через страх переслідувань себе і своїх дітей в міжвоєнний період приховала факт належності до польської національності, у зв'язку з чим у свідоцтві про народження мами позивачки вказана національність "українка".

Так, із архівної довідки вбачається, що бабуся позивачки - ОСОБА_2 за національністю була "полькою".

Також, позивачка зазначає, що має католицьку віру, у її сім'ї завжди зберігались католицькі традиції, польські звичаї та польська мова.

Таким чином, позивачем надано суду належні та допустимі докази, які свідчать про те, що її бабуся та мати за національністю були "польками". Відтак, користуючись правом на вільний вибір та відновлення національності, позивачка має право вважати себе полькою.

Представлені позивачем документи не викликають сумнівів щодо їх достовірності, оскільки видані компетентними органами державної влади, з огляду на що, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_1.

Попри це, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги в частині визнання протиправною відмову Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про внесення змін до актових записів цивільного стану, з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не складався висновок, як це передбачено Правилами, а по суті надано відповідь на заяву позивача у формі листа, який у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України не є рішенням суб'єкта владних повноважень та не створює для позивача жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення її прав та не породжують для неї будь-яких обов'язків.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Житомирський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 №7 від 13.04.1954 в частині зміни національності матері з "українка" на "полька".

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович