Справа № 708/380/17
Суддя: Ткаченко С. Є.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 708/380/17
Номер провадження № 2-а/708/21/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі : головуючої судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Тендітній Л.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині справу за адміністративним позовом Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, третя особа старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2, про оскарження дій державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій старшого державного виконавця Яжука С.С. неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 53674947 від 03.04.2017 року, посилаючись на те, що Чигиринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області 12.04.2017 року отримало постанову старшого державного виконавця Яжука С.С. про відкриття виконавчого провадження та зобовязання повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 13.05.2015 року про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У п. 3 даної постанови постановлено стягнути з них виконавчий збір в розмірі 12800 грн.

Вони вважають, що дана постанова винесена з порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Чигиринським районним судом було ухвалено рішення за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, де в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016 року вказане рішення суду скасоване та прийняте нове, де позов задоволено частково та зобов'язано управління повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 13.05.2015 року про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 2-а/708/6/16 від 15.12.2016 року, що стало підставою для відкриття виконавчого провадження.

Однак вони не погоджуються з вказаною постановою державного виконавця, оскільки виконали рішення апеляційного суду добровільно, повторно розглянувши заяву ОСОБА_3 від 09.09.2016 року про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується протоколом комісії № 255 від 23.09.2016 року.

Що стосується стягнення з управління Пенсійного фонду судового збору в розмірі 12800 грн., то вони вважають, що згідно до п. 1 ч. 5 ст. 27 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів, котрим являється пенсія ОСОБА_3, що узгоджується з постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 19.12.2011 року № 8.

Відповідна правова позиція відображена і в постанові Верховного Суду України, що має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Тому просять суд визнати неправомірною та скасувати постанову ст. державного виконавця Яжука С.С. про відкриття виконавчого провадження ВП № 53674947 від 03.04.2017 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на викладені в матеріалах позову обставини, зазначивши, що оскільки управлінням добровільно розглянуто заяву ОСОБА_3 від 09.09.2016 року про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», про що прийнято відповідне рішення, то відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження та стягнення з них виконавчого збору, а тому дії державного виконавця є неправомірними.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надіславши заперечення на позов, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби та стягується з боржника до Державного бюджету України.

При цьому, хоча згідно до п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується, зокрема, за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів, однак відділом примусового виконання рішень виконувалося не виконавче провадження щодо стягнення періодичних платежів (пенсії), а виконувалося рішення суду немайнового характеру щодо зобовязання боржника вчинити визначені дії.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Жодних доказів на підтвердження того, що судове рішення виконано добровільно до відкриття виконавчого провадження, позивачем до них не було надано.

А тому вважають, що позов подано безпідставно і просять суд в його задоволенні відмовити.

Третя особа, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні встановлено, що 16.05.2016 року Чигиринським районним судом було винесено рішення за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, де в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016 року вказане рішеня суду скасоване та прийняте нове про часткове задоволення позову та про зобов'язання управління повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 13.05.2015 року про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У зв`язку з цим ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 2-а/708/6/16 від 15.12.2016 року.

На виконання виконавчого листа № 2-а/708/6/16 від 15.12.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 03.04.2017 року було відкрито виконавче провадження ВП № 53674947.

Згідно до п. 3 вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження з Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області стягнуто виконавчий збір в розмірі 12800 грн. (а.с.3).

Підстави, порядок та процедура здійснення виконавчого провадження регулюється Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5).

Так, ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.18 цього Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Таким чином, перевірка виконання боржником рішення, що підлягає виконанню, поза межами виконавчого провадження не передбачена, і лише відкривши виконавче провадження, виконавець має право здійснити такі дії і встановити факт виконання чи невиконання рішення суду.

Згідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

А у відповідності до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Отже, всі наведені норми Закону свідчать про обовязок державного виконавця відкрити виконавче провадження, прийнявши постанову про відкриття виконавчого провадження, у якій слід вказати про стягнення виконавчого збору та зобовязання боржника виконати рішення суду у 10-денний строк. Перевірка виконання рішення суду здійснюється після відкриття виконавчого провадження.

Виходячи з цього, ст. державний виконавець Яжук С.С. щодо відкриття виконавчого провадження діяв в спосіб і в межах своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», у звязку з чим суд не вбачає правових підстав для визнання дій останнього в цій частині позову неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, судячи з наданих позивачем протоколів № 253 від 18.08.2016 року та № 255 від 23.09.2016 року, комісією Чигиринського обєднаного управління Пенсійного фонду на виконання рішення апеляційного суду розглянуто заяву ОСОБА_3 про призначення пенсії (а.с. 6) та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» у звязку з відсутністю пільгового стажу (а.с. 5, 22).

Про прийняття вказаного рішення ОСОБА_3 повідомлено листом № 3782/02 від 23.09.2016 року (а.с.7).

Таким чином, судом встановлено факт виконання рішення суду в межах виконавчого провадження до його відкриття, що свідчить про добровільне виконання боржником зобов'язання до надходження виконавчого документа до органу державної виконавчої служби.

А згідно до ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням цього суд не може взяти в основу доказів посилання представника відповідача ОСОБА_4 на правомірність дій ст. державного виконавця Яжука С.С. під час примусового виконання виконавчого листа № 2-а/708/6/16 від 15.12.2016 року та стягнення з позивача виконавчого збору, оскільки державний виконавець всупереч вимозі закону не переконався у добровільному виконанні рішення суду боржником до відкриття виконавчого провадження, при цьому в матеріалах поданого заперечення не наведено жодного обґрунтовання щодо цієї обставини.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, в звязку з чим суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що державний виконавець повинен був діяти у відповідності до вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», згідно до яких постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом з постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності дій державного виконавця щодо оскаржуваного виконавчого провадження представником відповідача та третьою особою в судове засідання надано не було, а посилання на вимоги ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» щодо стягнення з позивача виконавчого збору суперечать вимогам п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та спростовуються доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Оскільки позивач не ставить в позовній заяві питання про зобовязання ст. державного виконавця виконати вимоги п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та винести постанову про закінчення виконавчого провадження, то суд позбавлений можливості вийти за межі заявлених вимог.

Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог позивача в частині неправомірного стягнення з управління виконавчого збору в розмірі 12800 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 18,26, 27, 63-67 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 9, 10, 17, 69, 71, 159-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження ВП № 53674947 від 03.04.2017 року в частині стягнення з Чигиринського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області виконавчого збору в розмірі 12800 гривень.

Скасувати п. 3 постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження ВП № 53674947 від 03.04.2017 року в частині стягнення з Чигиринського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області виконавчого збору в розмірі 12800 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуюча