Справа № 202/683/17(202/63/2017)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2017 рокусправа № 202/683/17(202/63/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.
суддів: Прокопчук Т.С. Чабаненко С.В.
за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 березня 2017 року у справі №202/683/17(2-а/202/63/2017) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 по відмові у направленні до Міністерства оборони України висновку разом з документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги та зобов`язати відповідача направити до Міністерства оборони України зазначений висновок разом з документами для вирішення питання про призначення та виплату цієї допомоги. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що він проходив строкову військову службу у Збройних Силах Союзу Радянських Соціалістичних Республік з 11 грудня 1986 року по 30 грудня 1989 року. З 03 червня 2008 році встановлена ІІ група інвалідності, внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби. На підставі постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року він звернувся до відповідача із заявою про направлення до Міністерства оборони України документів для виплати одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Проте листом від 07.11.2016 року за № 7/15638/7 у направленні документів відповідачем було відмовлено через відсутність документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії або каліцтва), а також через те, що зміни до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», які набрали чинності з 01 січня 2014 року, не розповсюджують свою дію на позивача, який отримав інвалідність у 2008 році.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення, задовольнивши адміністративний позов. Апелянт зазначає, що ним до суду першої інстанції були надані усі докази, які підтверджують його право на отримання одноразової грошової допомоги, у тому числі витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, в якому зазначено про те, що захворювання позивача пов`язані з проходженням військової служби. Суд першої інстанції також проігнорував судову практику, що склалася при розгляді подібних справ, та правову позицію, викладену Вищим адміністративним судом України, який зазначив про те, що відсутність висновків службового розслідування та акту розслідування не може бути підставою для відмови у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги, за умови, якщо причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) підтверджені іншими документами (справа № 2а-1626/12/1370).

У письмових запереченнях відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану. На думку відповідача, доводи апелянта є безпідставними, оскільки він у 1996 році первинно отримав групу інвалідності за загальним захворюванням; документи, які свідчать про проведення розслідування за фактом його травмування в період проходження військової служби відсутні.

У судовому засіданні апелянт просив задовольнити його апеляційну скаргу та пояснив суду, що в період проходження військової служби він отримав травму (перелом ноги), перебував на лікуванні у військовому госпіталі у м. Рига, де йому була зроблена операція. Після демобілізації йому була дійсно встановлена група інвалідності за загальним захворюванням, проте біля десяти років він намагався отримати з архівів Російської Федерації документи, які підтверджують пов`язаність травми з проходженням військової служби. Ці документи були ним передані у 2008 році до військово-лікарської комісії, яка підтвердила причинний зв`язок між отриманою травмою під час проходження військової служби та інвалідністю. Крім того, з 2008 року він є інвалідом війни, користується усіма пільгами, передбаченими законодавством для інвалідів-війни.

Представник відповідача (Кривошея А.О., довіреність № 7 від 03.01.2017 року) пояснив суду, що заява позивача про виплату допомоги була зареєстрована та розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Направити цю заяву до Міністерства оборони України виявилось неможливим через неподання позивачем усіх необхідних документів, у тому числі, довідки про причини та обставини травми. Дніпропетровський обласний військовий комісаріат суворо дотримується розпоряджень Міністерства оборони України щодо направлення документів для виплати одноразової грошової допомоги виключно за наявності усіх, передбачених діючим законодавством документів.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред`явлених позовних вимог, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 був призваний на дійсну військову службу у Збройних силах Радянського Союзу 11 грудня 1986 року і 14 грудня 1989 року був звільнений у запас, що підтверджується військовим квитком НОМЕР_1 (а.с.11). Згідно Довідки МСЕ-ДНА-01 № 633016 від 17.06.2008 року ОСОБА_1 у 2008 році при повторному огляді встановлена друга група інвалідності безстроково. У довідці зазначено, що травма та її наслідки, да, пов`язані з виконанням обов`язку військової служби (а.с.13). Наявні у справі письмові докази свідчать про те, що ОСОБА_1 12 вересня 2016 року подав військовому комісару Дніпропетровського обласного військового комісаріату через військовий комісаріат Індустріального РВК заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги та документи. Листом від 27 вересня 2016 року за № 7/14853/7 Дніпропетровський обласний військовий комісаріат повернув документи на доопрацювання у зв`язку із неподанням документу, що свідчить про причини та обставини травми (а.с.15,16). Одночасно ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість подачі документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Вдруге позивач подав письмову заяву військовому комісару Дніпропетровського обласного військового комісаріату через військовий комісаріат Індустріального РВК про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язку військової служби 03 листопада 2015 року (а.с.38). Листом № 7/15638/7 від 07 жовтня 2015 року Дніпропетровський обласний військовий комісаріат повернув документи на доопрацювання у зв`язку із неподанням документу, що свідчить про причини та обставини травми (а.с.67). Цю відповідь позивач надав до суду апеляційної інстанції.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що позивачем не було подано повного пакету документів, які передбачені для виплати одноразової грошової допомоги, тому висновок відповідачем не був складений та не направлений до Міністерства оборони України, як і не було ухвалено відмови в його складанні. Суд також вказав, що первинна 2 група інвалідності від загального захворювання була встановлена ОСОБА_1 10 липня 1996 року, а з 03 червня 2008 року йому встановлено повторно 2 групу інвалідності, вже пов`язану з проходженням військової служби. На час зміни причинного зв`язку інвалідності 03.06.2008 року та на даний час ОСОБА_1 для оформлення виплати одноразової грошової допомоги у разі отримання інвалідності в порядку, визначеному Постановою КМ України №499 до Дніпропетровського ОВК не звертався.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, якою затверджений Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначено, що допомога, що особам, яким до набрання чинності цим Порядком, допомога не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Днем виникнення права позивача на отримання одноразової грошової допомоги є день встановлення йому інвалідності, яка виникла внаслідок поранення, контузії, травмування, захворювання під час проходження військової служби, тобто у червні 2008 року. Тому призначення і виплата одноразової грошової допомоги мають бути здійснені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби» в редакції від 28.05.2008 року.

Пунктом 3 Порядку № 499 визначений перелік документів, які особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, до подають військомату (далі уповноважений орган). Пунктами 5, 7 Порядку № 499 передбачено, що керівник уповноваженого органу завіряє копії документів в установленому законом порядку і подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку. Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Отже, керівник уповноваженого органу - Дніпропетровського обласного військового комісаріату, був зобов`язаний на виконання вимог Порядку № 499, по-перше, засвідчити вірності оригіналу подані позивачем документи; по-друге, підготувати висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, по-третє, направити висновок та копії документів головному розпорядникові бюджетних коштів.

Слід зазначити, що Порядком № 499 не передбачені повноваження уповноваженого органу повертати документи, подані особою, яка звернулась із заявою про призначення та отримання одноразової грошової допомоги, на «доопрацювання».

Як вбачається з листа військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 7/14853/7 від 27.09.2016 року, заява та документи ОСОБА_1 , що були подані через Індустріальний РВК, розглянуті відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Проте, зазначений Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

У свою чергу, правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», статтею 16 якого визначено право на отримання одноразової грошової допомоги у випадку встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала, у тому числі, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених в цій статті.

Таким чином, Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом вчинені протиправні дії, які полягають у розгляді заяви та документів ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про звернення громадян», поверненні їх на «доопрацювання» на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 без виконання приписів пунктів 5,7 Порядку № 499.

Поновлення прав позивача має відбуватись шляхом зобов`язання Дніпропетровського обласного військового комісаріату розглянути заяву ОСОБА_1 та подані ним документи відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 року, скласти висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги і подати в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів (Міністерство оборони України постанова Кабінету Міністрів України № 671 від 26 листопада 2014 р. № 671 «Про затвердження Положення про Міністерство оборони України»), до якого додати документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Колегія суддів зазначає, що відповідач має додати до висновку ті документи, які подані позивачем. Зважаючи на те, відповідач, як уповноважений орган, не має право повертати або не приймати заяву та документи за будь-яких умов (у тому числі, за відсутності певних документів), він складає висновок про можливість виплати одноразової грошової допомоги.

Суд першої інстанції вказав на те, що позивач не звертався до відповідача на підставі Порядку № 499, проте зазначена обставина, на думку колегії суддів, не може перешкоджати реалізації особою права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченою статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Визначальним при вирішенні спору по суті є перевірка дотримання відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, процедури, визначеної Порядком № 499. Слід зазначити, що відповідачем висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги не був підготовлений, тому ці доводи не можуть бути підставою для визнання дій відповідача по поверненню заяви та документів позивача правомірними. Також, до компетенції уповноваженого органу, яким у спірних правовідносинах є Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, не належить прийняття рішення з питання призначення /виплати або відмови у їх здійсненні. Таке рішення, згідно Порядку № 499, має приймати головний розпорядник коштів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач діяв поза межами повноважень, тому суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 березня 2017 року у справі № 202/683/17(2-а/202/63/2017) - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Дніпропетровського обласного військового комісаріату по поверненню листами № 7/14853/7 від 27 вересня 2016 року та № 7/15638/7 від 07 листопада 2016 року заяви та документів ОСОБА_1 від 12 вересня 2016 року та від 03 листопада 2016 року протиправними.

Зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 листопада 2016 року (реєстраційний № 553) та подані ним через Індустріальний РВК документи відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 року, подавши висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги разом із документами Міністерству оборони України у 15-денний строк з моменту реєстрації документів.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: С.В. Чабаненко