Справа № 185/2874/17
Суддя: Палюх Т. Д.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/2874/17
Провадження № 2-а/185/247/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Палюх Т.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

06.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просить: визнати протиправними дії відповідача щодо проведення нарахування пенсії на його користь з урахуванням показника середньої заробітної плати працівника в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік; зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком з 01.03.2017 року відповідно до ч.2 ст. 40 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією; стягнути з відповідача сплачений судовий збір в сумі 640 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що з 24.04.2003 року перебуває на обліку в Павлоградському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ).

27.03.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою встановленого зразка щодо призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, як встановлено ч.2 ст.40 цього Закону, проте листом № Р/76 від 31.03.2017 року відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком з посиланням на те, що позивачу при розрахунку пенсії з 01.01.2004 року було застосовано середню заробітну плату у галузях економіки за 2002 рік в розмірі 306,45 грн. На виконання постанови Кабінету Міністрів № 327 від 23.04.2012 року пенсія перерахована із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік. Пенсія за вислугу років розрахована при загальному стажі роботи 40 років 4 місяці 26 днів (по 31.07.2015 року). Коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 становить 0,54450. Заробіток враховано з 01.11.1991 по 31.10.1996 та з 01.07.2000 по 28.02.2008 роки. Коефіцієнт заробітної плати після оптимізації становив 2,74816. Розрахунок пенсії станом на 16.01.2017 року наступний: 1792 грн 52 коп. - розмір пенсії за віком, розрахований із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік, яка складає 1197,91грн.(1197,91 х 2.74816х0,54450 = 1792,52грн.); 161,10грн. - доплата за понаднормовий стаж за 15 років ( 1074,00грн.х15%); 54,48грн. - підвищення по ст. 42( з 01.03.2012року): 249,40грн. - підвищення за особливі заслуги перед Україною: 100грн.- доплата по постанові КМУ від 23.04.2012№ 327. Загальний розмір пенсійної виплати на 01.03.2017 року становить 2357 грн 50 коп. При розрахунку йому пенсії за вислугу років, згідно п. «е» статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення застосований показник середньої заробітної плати (доходу) при розрахунку заробітної плати для обчислення за 2007 рік , а не на сьогодняшний день. Пенсія за віком розрахована при загальному стажі роботи 41 рік 11 міс. 26 днів (по 28.02.2017 року). Коефіцієнт стажу з урахуванням кратності становить 0,56588. Заробіток враховано з 01.11.1991 по 31.10.1996 та з 01.07. по 28.02.2017 роки. Коефіцієнт заробітної плати після оптимізації становить 2,40861. Вважаючи такі дії відповідача незаконними та такими, що порушують його права на пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду з дійсним позовом.

Враховуючи, що сторони подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України за наявними у справі матеріалами, в тому числі письмовими запереченнях проти позову.

Вивчивши та проаналізувавши письмові докази, що є у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач з 24.04.2003 року перебуває на обліку в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, як отримувач пенсії за вислугу років, відповідно до п. «е» ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"№ 1788-ХІІ від 05.11.1991року.З 01.01.2004року пенсія позивачу обчислена за нормами Закону № 1058-ІV.

По досягненню пенсійного віку (60 років) та наявності страхового стажу не менше 15 років, позивач 27.03.2017 року звернувся до Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення та виплату пенсії по віку згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та про розрахунок призначеної пенсії з урахуванням порядку, визначеного ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто, з використанням при обрахунку пенсії показника середньої заробітної плати по України за три попередні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії, а саме 2014, 2015, 2016 роки .

Листом за вих. № Р/76 від 31.03.2017 року позивачу було відмовлено у застосуванні середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. При цьому відповідач послався на те, що позивачу вже призначено пенсію за вислугу років, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону «Про пенсійне забезпечення», яка з 01.01.2004 року обчислена відповідно до Закону № 1058-VІ, тому відсутні підстави для призначення, нарахування та виплати пенсії відповідно до ст. 26, з урахуванням ст. 40 та ст.45 Закону № 1058-VІ, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за три календарні роки, що передують року звернення (а.с.5-6).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З поданого позову та письмових заперечень відповідача вбачається, що спір між сторонами виник з приводу порядку призначення пенсії та обрахунку середньої заробітної плати, розмір якої в свою чергу впливає на розмір пенсійного забезпечення позивача. Позивач вважає, що у даному випадку має місце призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вперше, оскільки призначається за іншим законом, аніж призначена йому раніше, та має бути призначена з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідач, в свою чергу, стверджує, що позивачу з 01.01.2004 року пенсію вже розраховано відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державнне соціальне страхування".

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"(в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Позивач після досягнення 60 річного віку звернувся до Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком за Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на що отримав відмову, аргументовану тим, що він вже отримує пенсію за віком.

Як зазначалось вище у ч.1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Законом України ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другоюстатті 40 цього Законудля призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою Закону України ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Однак у випадку із заявою ОСОБА_1 мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом (правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 31.03.2015 року у справі №21-612а14), оскільки станом на день призначення пенсії (24.04.2003 року) позивачеві виповнилось повних 47 років, а тому пенсія за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не могла бути призначена за будь- яких умов.

Разом з тим ст. 2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачає такий вид пенсії, як пенсія за вислугу років.

Відтак, суд вважає, що твердження позивача про те, що йому була призначена пенсія відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», відповідачем не спростоване.

Отже, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" він звернувся вперше. Крім того, позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності свого рішення щодо відмови позивачу в нарахуванні пенсії за віком, згідно вимог ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», така відмова є протиправною, а тому позов в частині визнання протиправним рішення Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови в нарахуванні пенсії за віком позивачу згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підлягає задоволенню.

Позовна вимога про зобовязання Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити йому пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передували зверненню за призначенням пенсії, підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно абзацу ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058 з урахуванням змін, внесених Законом України "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-УІ переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних, органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої, заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся вперше.

Крім того, після призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Таким чином, особам, які звернулися за призначенням пенсій в 2017 році, пенсії повинні призначатися із застосуванням середнього показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2014-2016 роки.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України, який викладено в постанові від 29.11.2016 року у справі №133/476/15.

При винесенні даного рішення суд звертає увагу на відмінність у правовому регулюванні пенсійного забезпечення осіб, пенсії яким призначались відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Пенсії за віком на пільгових умовах) та ст. 55 вказаного Закону (окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років) при бажанні по досягненню пенсійного віку перейти на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Так вказані дві категорії працівників (пенсіонерів) різняться у своїх правах на продовження роботи у певній галузі, різниться також характер роботи, величина пільгового стажу тощо. Формування відносно сталої судової практики по відмові в призначенні пенсій за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при попередньому призначенні пенсії за ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», враховує особливості роботи вказаної категорії працівників та їх пільги, а також те, що в таких випадках пенсія за віком пенсіонеру уже була призначена, хоча й зі зниженням пенсійного віку. Пенсія за віком позивачу ОСОБА_1 раніше не призначалась.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку(пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку). Позивачу 27.05.2015року виповнилось 60 років, з заявою про призначення йому пенсії за віком від звернувся 27 березня 2017року. Тому позовні вимоги в частині зобов"язання відповідача призначити пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передували зверненню за призначенням пенсії, підлягають задоволенню з 27.03.2017року, а не з 01.03.2017року, як просив позивач.

Відповідно до ч. 1ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позову, суд присуджує з відповідача на користь позивача 640 гривень судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.19 Конституції України,ст.ст. ст.ст.2,6,9,14,71,94,159-163,167,254,256 КАС України,ст.ст.9,26,40,Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо проведення нарахування йому пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати працівника в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік.

Зобов'язати Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1совичу пенсію за віком відповідно до ч.2 ст. 40 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком( 2014,2015,2016 роки), починаючи з 27.03.2017 року, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з рахунок бюджетних асигнувань Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у сумі 640 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Т. Д. Палюх