Справа № 200/15217/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/602/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" березня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання незаконним рішення та зобовязання скасувати рішення субєкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання незаконним рішення та зобовязання скасувати рішення субєкта владних повноважень.

Позовні вимоги обгрунтовані наступним.

Позивачу з жовтня 2013 року призначено пенсію у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» як працівнику органів внутрішніх справ. У період з грудня 2015 року по теперішній час він отримав кілька листів від відповідача про те, що за період перебування позивача на посаді державного службовця в Національній поліції України у період з 07.11.2015 по 28.12.2015 виникла переплата в сумі 9392,76 грн., яка підлягає поверненню до Державного бюджету України, а з 01.01.2016 виплата пенсії призупинена. 03 серпня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою, де просив повідомити чи приймалось відповідачем рішення у відповідності до вимог діючого законодавства про нарахування йому заборгованості, якщо так, просив надати копію такого рішення та одночасно повідомити правові підстави для нарахування такої заборгованості. 25 серпня 2016 року позивач отримав лист відповідача з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015, яким внесено зміни до ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». З рішенням відповідача про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, позивач не згоден, з огляду на те, що його призначення 07.11.2015 року в звязку з переведенням із Міністерства внутрішніх справ України до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на посаду начальника відділу документального забезпечення не є обставиною, у звязку з якою виплата пенсії повинна бути припинена у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Його переведення із Міністерства внутрішніх справ України до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області викликано тим, що згідно постанови КМУ № 730 від 16.09.2015 Головне управління Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській області, де позивач працював на посаді начальника відділу документального забезпечення, було ліквідовано як юридичну особу. Крім того, з 07.11.2015 року позивач займає посаду начальника відділу документального забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що відноситься до посад державних службовців, тому перебування його на цій посаді згідно з вимогами чинного законодавства не давало йому права на призначення пенсії, так як він не досяг відповідного віку та не мав відповідного стажу на посадах державної служби, а тому у нього не виникло обовязку щодо повідомлення відповідачу про обставини, що спричиняють припинення виплати пенсії.

Позивач просить суд визнати незаконним рішення відповідача про стягнення сум пенсії, виплачених надміру за справою № НОМЕР_1 пенсіонера МВС ОСОБА_1, який одержує пенсію за вислугу років, за період з 07.11.2015 по 28.12.2015 в розмірі 9392,76 грн. Зобовязати відповідача скасувати рішення про стягнення сум пенсії, виплачених надміру за справою № НОМЕР_1 пенсіонера МВС ОСОБА_1, який одержує пенсію за вислугу років, за період з 07.11.2015 по 28.12.2015 в розмірі 9392,76 грн. Стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення на позов.

Заперечення обґрунтовані тим, що з 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015, яким внесено зміни до ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», відповідно до якої тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього закону, не виплачуються Аналогічні зміни було внесено і в ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993. Отже на той час ОСОБА_1, працюючому пенсіонеру на посаді начальника відділу документального забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, правові підстави для виплати пенсії були відсутні. У звязку з неповідомленням позивачем, що він, отримуючи пенсію, продовжує працювати, виникла переплата пенсії. Згідно з ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсіонери зобовязані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обовязку і одержання у звязку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Відповідачем було прийнято рішення про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, за період з 07.11.2015 по 28.12.2015 в розмірі 9392,76 грн. При цьому було враховано, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 23.12.2015 № 900-VІІІ пенсії особам, які проходять військову службу або займають посади державних службовців у Національній поліції, за період з 29.12.2015 по 31.12.2015 виплачується в повному обсязі. Зазначає також, що відповідач повідомив позивача про необхідність повернення переплати пенсії листом від 28.12.2016 року, тому шестимісячний строк, встановлений для звернення до суду, позивачем пропущено. З урахуванням зазначеного, просить у позові відмовити.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ з жовтня 2013 року.

Згідно з витягом з наказу № 485о/с від 06.11.2015 по особовому складу начальника Головного управління МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2, ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу документального забезпечення ГУМВС управління режимно-секретного та документального забезпечення ГУМВС з 06 листопада 2015 року у звязку з переведенням до Національної поліції згідно п.5 ст. 36 КЗпП України (у звязку з переведенням працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду) та відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 13).

Згідно з витягом з наказу № 1о/с від 07.11.2015 по особовому складу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, ОСОБА_1 призначено як того, що прибув за переведенням із Міністерства внутрішніх справ, з 07 листопада 2015 року начальником відділу документального забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, відповідно до постанови КМУ від 17.06.1994 № 423 «Про деякі питання застосування статей 4, 15, 27 Закону України «Про державну службу» (а.с. 14).

Листом від 28.12.2015 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про виникнення переплати пенсії в сумі 9969,71 грн. за період його перебування на посаді державного службовця в Національній поліції з 07.11.2015 по 31.12.2015 року, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 та у звязку з тим, що Закон України «Про Національну поліцію» не встановлює правонаступництва Міністерства внутрішніх справ. Крім того, відповідач повідомив про те, що з 01.01.2016 позивачу призупинена виплата пенсії. Також відповідач надав реквізити для повернення коштів (а.с. 19-20).

Листом від 02.02.2016 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про зменшення розміру переплати на 576,95 грн., в звязку з тим, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 23.12.2015 № 900-VІІІ пенсії особам, які проходять військову службу або займають посади державних службовців у Національній поліції, за період з 29.12.2015 по 31.12.2015 виплачується в повному обсязі. Також відповідач надав реквізити для повернення коштів (а.с. 21-22).

03 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив повідомити, чи приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відповідності до вимог діючого законодавства рішення про нарахування йому заборгованості, якщо так, просив надати копію такого рішення та одночасно повідомити правові підстави для нарахування такої заборгованості (а.с. 25).

Листом від 17.08.2016 року відповідач направив позивачу копію рішення про стягнення сум пенсії, виплачених надміру за справою № НОМЕР_1 пенсіонера МВС ОСОБА_1 Згідно із зазначеним рішенням, за період з 07.11.2015 по 28.12.2015 утворилася переплата пенсії в розмірі 9392,76 грн. Причина виникнення переплат: неповідомлення про працевлаштування.

Суд зазначає, що з 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015, яким внесено зміни до ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», відповідно до якої тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 № 900- VІІІ абзац перший пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (Відомості Верховної Ради України, 2015 р., № 22, ст. 145) після слів "Міністерстві внутрішніх справ України" доповнено словами "Національній поліції".

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Відповідно до ч.3 ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сімї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Таким чином, за відсутності добровільної згоди громадянина на повернення сум пенсії, які на думку органу пенсійного забезпечення, сплачені надміру, єдиним законним шляхом їх стягнення з особи є рішення суду.

Отже, рішення відповідача про стягнення сум пенсії, виплачених надміру не є рішенням, яке обовязкове для виконання ОСОБА_1

З огляду на наведене, враховуючи, що діями відповідача права та інтереси позивача не порушені, суд прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 69-71, 86, 94, 99, 158-163, 255 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання незаконним рішення та зобовязання скасувати рішення субєкта владних повноважень - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску