Справа № 2-а-1767/11/1470
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2012-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2012 р.Справа № 2-а-1767/11/1470

Категорія:10.1Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Бойка А.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Українсько-Бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями «ЄВРОЛАКТ»на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 червня 2011 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Вознесенську Миколаївської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Українсько-Бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями «ЄВРОЛАКТ»про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2011 року УПФУ в м.Вознесенську Миколаївської області звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ТОВ «Спільне Українсько-Бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями «ЄВРОЛАКТ»про стягнення заборгованості по сплаті внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, фінансових санкцій та пені в сумі 53065,02 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що станом на 28.02.2011р. відповідач, як роботодавець та платник страхових внесків, має узгоджену заборгованість перед Пенсійним фондом по їх сплаті у вказаному розмірі, однак суму боргу не оскаржив та добровільно її не сплатив, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості про сплаті страхових внесків в примусовому порядку.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.06.2011 року позов УПФУ в м.Вознесенську Миколаївської області задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ТОВ «Спільне Українсько-Бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями «ЄВРОЛАКТ»подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм процесуального права і з неповним зясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову, якою позов УПФУ в м. Вознесенську Миколаївської області залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований як платник збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в УПФУ в м.Вознесенську Миколаївської області, а тому відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»повинен подавати звітність до органів ПФУ, а також нараховувати, обчислювати та сплачувати до цих органів страхові внески.

ТОВ «Спільне Українсько-Бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями «ЄВРОЛАКТ»є юридичною особою і згідно ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон) є страхувальником

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17 Закону страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески

Частиною 6 ст.20 Закону передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страховими внесками, відповідно до ст.1 Закону, є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше, та кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.2 ст.106 Закону суми страхових внесків, своєчасно не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій, розмір яких визначено пунктами 8, 9 ст.106 даного Закону.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

З матеріалів справи вбачається, що рішеннями №1 від 04.01.2011р., №14 від 20.01.2011р., №15 від 20.01.2011р., №41 від 04.02.2011р., №42 від 04.02.2011р. до відповідача були застосовані фінансові санкції та нарахована пеня. Рішення про застосування фінансових санкцій відповідачем не оскаржувались в установленому законом порядку, борг не сплачений.

Позивач надсилав відповідачу вимогу про сплату страхових внесків, що підтверджуються корінцем вимоги №Ю75 від 01.02.2011р., яку останній отримав 04.02.2011р., що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач вказану вимогу не оскаржив та не сплатив заборгованість по сплаті страхових внесків.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що станом на 28.02.2010 року у відповідача утворилася заборгованість по несплаті страхових внесків в сумі 53065,02 грн.

Виходячи із встановлених обставин справи, наявності заборгованості у відповідача по сплаті страхових внесків по пенсійному страхуванню, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Колегія суддів критично ставиться до тверджень апелянта про те, що позивачем не надано належних доказів про існування у товариства боргу по сплаті страхових внесків, оскільки рішення про застосування фінансових санкцій відповідачем не оскаржено, а тому заборгованість є узгодженою.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана відповідна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

В силу ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 197, 199 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Українсько-Бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями «ЄВРОЛАКТ»залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 червня 2011 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Бойко А.В.

ОСОБА_1