Справа № 641/9761/16-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 р.Справа № 641/9761/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калиновського В.А. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.03.2017р. по справі № 641/9761/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України третя особа Харківський обласний військовий комісаріат

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України ( далі - відповідач) в якому просив визнати протиправними та скасувати п. 19 протоколу №65 від 12.08.2016 року комісії з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міноборони України; визнати протиправною бездіяльність Міноборони України, яка полягає у неприйнятті рішенням Міноборони України у місячний строк після надходження документів позивача про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку; визнати протиправними дії відповідача, які полягають у надсиланні документів на доопрацювання та зобов'язати відповідача повторно розглянути питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму. Зобов»язати подати звіт про виконання рішення.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що він проходив строкову військову службу в період з 20.11.1987 р. по 16.11.1989 р., в тому числі в складі діючої армії під час бойових дій на території Демократичної Республіки Афганістан. В 1989 році він отримав поранення (контузію головного мозку), пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні вкраїні (ДРА) де велись бойові дії, внаслідок чого в подальшому, отримав інвалідність. Законом передбачено його право на отримання одноразової грошової допомоги. Він звернувся до Харківського обласного військового комісаріату з заявою про призначення та виплату цієї допомоги, однак йому було відмовлено. Він звернувся до суду та постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 року позов задоволено. Рішенням комісії Міністерства оборони України повернено документи позивача для доопрацювання. Тому вимушений звернутись до суду.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.03.2017 року позов ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, третя особа: Харківський обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неприйняття після надходження документів ОСОБА_1 в місячний строк рішення щодо призначення або відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Зобов'язано Міністерство оборони України розглянути документи щодо призначення ОСОБА_1 відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 «Порядку призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та прийняти відповідне рішення.

Зобов"язано Харківський обласний військовий комісаріат повторно надіслати висновок з документами про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань з Міністерства оборони України в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 копійок.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою у зв»язку з неповним з»ясуванням судом, обставин, що мали значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів зауважує, що оскільки судове рішення щодо відмови в задоволенні частини позовних вимог жодною із сторін не оскаржуються, то згідно із положеннями ч. 1 ст. 195 КАС України воно не підлягає апеляційному перегляду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач проходив строкову військову службу в період з 20.11.1987 р. по 16.11.1988 р., у тому числі у складі діючої армії під час бойових дій (виконання інтернаціонального обов'язку) в Демократичній Республіці Афганістан, даний факт підтверджується військовим квитком та довідкою від 28.04.2016 року.

В 1989 році позивач отримав поранення (контузію головного мозку), пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країні (ДРА) де велись бойові дії, внаслідок, чого я в подальшому отримав інвалідність.

Згідно довідки МСЕК від 23.03.2015 року позивачу була встановлена ІІІ група інваліда війни з 01.04.2015 року.

В подальшому у 2010, 2011 рр. при повторних оглядах позивачу підтверджували III групу інвалідності, що підтверджується витягами з акту МСЕК (а.с.17,18-19) відповідно.

23.05.2015 року при повторному огляді позивача була встановлена III група інвалідності, а також вказано, що захворювання пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії(а.с.9).

Позивач звернувся до Харківського обласного військового комісаріату з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у зв»язку з встановленням повторно III групи інвалідності (захворювання пов»язані з виконанням обов»язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії), відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975. Однак йому відмовлено.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 року, яка набрала законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено.

Відповідно до листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 15.02.2016 р. № 248/3/6/563, у зв'язку з внесенням зміни з 01.01.2014 до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (на виконання якого було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975), виплата одноразової грошової допомоги передбачена тільки військовослужбовцям та звільненим особам, які отримали первинно інвалідність після 01.01.2014.

Задовольняючи позовні вимоги судом зроблено висновок, що Міністерство оборони України, в порушення пункту 13 Порядку № 975, у місячний строк після надходження документів позивача не прийняло рішення про призначення або відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

У відповідності до ч.9 ст.16-3 вищезазначеного Закону порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Так, п. 11 вказаного Порядку визначено перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов'язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу.

У відповідності до п. 12 Порядку № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов'язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів -військовозобов'язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Згідно з п. 13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом 15 Порядку № 975 передбачено, що рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Відповідно до п.4.10 Порядку № 975, Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що обласний військовий комісаріат за місцем проживання заявника здійснює оформлення і подання до Департаменту фінансів Міністерства оборони України документів для виплати одноразової грошової допомоги особам, які звільнені з військової служби та готує висновок щодо можливості виплати цієї допомоги.

Рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги приймається у місячний строк після надходження зазначених документів і таке рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, Міністерство оборони України, в порушення пункту 13 Порядку № 975, у місячний строк після надходження документів позивача не прийняло рішення про призначення або відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неприйняття після надходження документів в місячний строк рішення щодо призначення або відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги та зобов'язання Міністерство оборони України розглянути документи щодо призначення позивачу відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та прийняти відповідне рішення.

Також, колегія суддів прийшла до висновку, що оскільки рішення щодо призначення або відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги можливо прийняти на підставі наданих позивачем документів, які Департаментом фінансів Міністерства оборони України повернуті Харківському обласному військовому комісаріату, тому суд приходить до висновку щодо наявності підстав для зобов'язання Харківського обласного військового комісаріату повторно надіслати висновок з документами про призначення позивачу одноразової грошової допомоги на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими з вище зазначених підстав і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.03.2017р. по справі № 641/9761/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 06.06.2017 р.