Справа № 800/217/17
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

26 травня 2017 року м. Київ справа № 800/217/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Нечитайло О.М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 та громадської організації «Автономна Адвокатура»

до Президента України Петра Олексійовича Порошенка

про визнання незаконними та скасування статей 1, 2 Указу «Про застосування персональних соціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 15 травня 2017 року №133/2017,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 та громадська організація «Автономна Адвокатура» звернулися до Вищого адміністративного суду України із позовною заявою про визнання незаконними та скасування статей 1, 2 Указу Президента України від 15 травня 2017 року №133/2017 «Про застосування персональних соціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

Перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та громадської організації «Автономна Адвокатура» на відповідність вимогам статей 105, 106 та 171№ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя-доповідач вважає, що така позовна заява підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановлені статтею 171-1 КАС України. Так, згідно з частиною першою вказаної статті правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо:

1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України;

2) актів Вищої ради правосуддя;

3) дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя;

4) рішень, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Згідно з частиною першою статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

З наведеного випливає, що КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 КАС України адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Пунктом 4 частини першої статті 106 КАС України передбачено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 2 статті 106 КАС України передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачі вказують на недотримання Президентом України норм Конституції України при прийнятті спірного Указу, тоді як згідно зі статтею 1711 КАС України на розгляд адміністративних справ можуть бути передані справи саме щодо законності нормативно-правових актів Президента України, а не їх конституційності.

Крім того, позивачами не зазначено в чому саме полягає порушення їх прав Президентом України при здійсненні владно-управлінських функцій та не наведено відповідного правового обґрунтування позовних вимог. Також, позивачами не надано до позовної заяви докази (чи причини неможливості їх подання) на підтвердження порушення їх прав з боку відповідача саме при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 та громадської організації «Автономна Адвокатура» підлягає залишенню без руху з наданням позивачам строку, достатнього для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись статтями 106, 108, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 та громадської організації «Автономна Адвокатура» залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 та громадській організації «Автономна Адвокатура» строк для усунення недоліків позовної заяви до 16 червня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Вищого адміністративного

суду України О.М. Нечитайло