Справа № 606/157/17
Суддя: Марціцка І. Б.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/157/17
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2017 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

при секретарі Лишак О.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Баланової М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовля справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі, Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов'язання вчинити дії, а саме: зобов'язати призначити пенсію за віком з дати звернення з відповідною заявою, тобто з 31.05.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 вказала, що вона працювала з 1977 року по 1992 рік в Теребовлянському побут комбінаті, в подальшому працювала в ТОВ «Лошнівське з 1993 по 1994 рік, надалі здійснювала трудову діяльність у колгоспі ім. Гагаріна в період з 1996 по 2002 рік. З 01.01.2002 року по 01.01.2004 рік позивач здійснювала догляд за своїм чоловіком ОСОБА_5, який є інвалідом І групи. В 2008 році позивач втратила оригінал трудової книжки, проте у неї збереглася ксерокопія першої сторонки.

17 травня 2016 року позивач звернулася до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії. Працівники управління повідомили, що для підтвердження стажу роботи необхідно привести двох свідків, які працювали разом з позивачем та мають відповідні записи в трудових книжках. Позивач разом із двома свідками з'явилася в управління Пенсійного фонду, однак їй повідомили, що незважаючи на присутність свідків не можуть зарахувати стаж роботи у Теребовлянському побут комбінаті з 1977 по 1992 рік, запропонували звернутися в Теребовлянське відділення фіскальної служби і оплатити 1 рік та 5 місяців стажу, яких не вистачає для призначення пенсії за віком. Крім того, позивач зазначає, що вважаючи дії управління Пенсійного фонду в Теребовлянському районі протиправними, звернулася із заявою до Головного управління пенсійного фонду в Тернопільській області, в підтвердження свого трудового стажу на Теребовлянському побут комбінаті долучила письмові пояснення чотирьох свідків, які працювали в оспорюваний період разом з позивачем, копії їхніх паспортів та трудових книжок. Позивач отримала відповідь, що в ході розгляду звернення з'ясовано, що колективне виробничо - господарське підприємство «Галичанка» (колишній Теребовлянський побут комбінат) не ліквідовано, а тому слід звернутися для отримання уточнюючої довідки. В липні 2016 року позивач звернулася до державного реєстратора з приводу правонаступництва колективного виробничо-господарського підприємства «Галичанка», отримала відповідь, що в реєстраційній справі колективного господарського підприємства «Галичанка» (03056751) знаходиться Статут та засновницький договір, згідно яких дана юридична особа утворена 01 квітня 1998 року, відтак дані про правонаступництво, рішень про зміну чи ліквідацію в реєстраційній справі не має.

Позивач вважає, що такими своїми діями, як не врахування стажу роботи та відмова в призначенні пенсії за віком, відповідачі порушили гарантоване їй Конституцією право на пенсію, а тому, для відновлення своїх порушених прав змушена звертатися до суду.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому позову не визнала та надала письмові заперечення, з яких вбачається, що позивачем не надано всіх необхідних документів для призначення пенсії за віком, зокрема не надано уточнюючих довідок про роботу в Теребовлянському побут комбінаті, таким чином згідно наявних документів стаж роботи позивача становить 13 років 7 місяців і 3 дні, що не дає права на призначення пенсії за віком.

Судом встановлено наступні обставини:

31 травня 2016 року ОСОБА_3 звернулася із заявою до Голови правління Пенсійного фонду України, в якій просила зарахувати наявний стаж роботи на Теребовлянському побут комбінаті за період з 1977 року по 1992 рік до трудового стажу для розрахунку пенсії за віком у зв'язку із відсутністю трудової книжки. Додатково позивач вказала, що звернулася із консультацією в управління ПФУ в Теребовлянському районі, де їй повідомили, що потрібно привести двох свідків, які працювали разом з позивачем та мають відповідні записи в трудових книжках. Проте 20 травня 2017 року представник відповідача запропонували позивачу оплатити внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування за 1 рік і 6 місяців і в такому випадку буле призначена пенсія за віком. Не погодившись з такою позицією ОСОБА_3 просила зарахувати їй спірний період до страхового стажу.

Як вбачається із відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 29 вересня 2016 року № 246/д-12 , в ході звернення з'ясовано, що згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб колективне виробничо-господарське підприємство «Галичанка» (колишній Теребовлянський побут комбінат на час розгляду звернення не ліквідовано, тому для зарахування до страхового стажу періоду роботи з 1977 року по 1992 рік в Теребовлянському побут комбінату, позивачу слід надати уточнюючу довідку із зазначенням документів на підставі яких видана довідка, у разі відсутності документів на підприємстві необхідно надати інформацію про причини їх відсутності.

Управлінням ПФУ в Теребовлянському районі Тернопільської області надіслано позивачу відповіді від 30.08.2016 року та від 14.09. 2016 року аналогічного змісту.

Протоколом засідання комісії Управління Пенсійного фонду в Теребовлянському районі для розгляду питань, пов'язаних з призначенням, відмовою в призначенні чи перерахунку пенсії № 16 від 07 грудня 2016 року, розглянувши заяву ОСОБА_3 про призначення пенсії за віком, яка була подана її представником ОСОБА_1 31 травня 2016 року, відмовлено в призначенні пенсії за віком, відмову обгрутовано тим, що загальний стаж роботи ОСОБА_3 становить 13 років 7 місяців 3 дні, що не дає права на призначення пенсії за віком, не зарахувавши загального стажу роботи період роботи в Теребовлянському побут комбінаті з 1977 року по 1992 рік.

Відтак суд вважає, що така відмова є неправомірною з огляду на наступне.

ОСОБА_3 народилася 17 листопада 1958 року, отже право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(в редакції від 01.10.2011 року) набула після досягнення 57 років 6 місяців.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з п. 1, 2 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до копії першої сторінки трудової книжки ОСОБА_3 НОМЕР_1дата заповнення трудової книжки 17 листопада 1977 року, також міститься відтиск печатки Теребовлянського побут комбінату , як установи яка завела трудову книжку.

18 липня 2016 року позивач звернулася щі заявою до Державного реєстратора із запитом щодо наявності інформації про правонаступництво колективного виробничо-господарського підприємства «Галичанка» та Теребовлянського побут комбінату.

02 серпня 2016 року державним реєстратором надано відповідь, про те, що в реєстраційній справі колективного виробничо-господарського підприємства «Галичанка» () знаходиться статут та засновницький договір, згідно з яких підприємство створено 01 квітня 1998 року. Даних про правонаступництво, рішень про зміни та ліквідацію в реєстраційній справі не має.

Згідно з відповіддю архівного відділу Теребовлянської РДА від 25.03.2016 року накази з основної діяльності, накази з особового складу, відомості нарахування заробітної плати Теребовлянського райпобуткомбінату в архівний відділ не надходили.

Крім того, згідно відповіді від 23.03.2016 року від комунальної архівної установи «районний трудовий архів» документи, зокрема накази з основної діяльності , з особового складу, відомості нарахування заробітної плати Теребовлянського райпобуткомбінату на зберігання в комунальну установу не надходили.

Факт роботи позивача з 1977 року по 1992 рік у Теребовлянському побут комбінаті доведено у судовому засіданні показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які пояснили, що вони у вказані періоди разом із позивачем працювали в Теребовлянському побут комбінаті та у їх трудових книжках є відповідні записи про роботу на даних підприємствах.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно розрахунку стажу, наданого відповідачем підтверджений страховий стаж позивача ОСОБА_3 13 років 07 місяців 03 дні.

Судом встановлено, що позивач працював з 17.07.1977 по 01.01.1992 роки у Теребовлянському побут комбінаті та даний період роботи є такими, що зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком.

Таким чином, позивач на час розгляду справи досяг віку, передбаченого законом для призначення пенсії за віком та має стаж роботи, необхідний для призначення такої пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справ керувався принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при вирішенні питання щодо призначення позивачу пенсії за віком відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та вищезазначеними підзаконними нормативно-правовими актами.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом зобов'язання Управління пенсійного фонду України в Теребовлянському районі зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_3, що дає право на призначення пенсії за віком періоди роботи з 17.11. 1977 року по 01.01. 1992 року в Теребовлянськом побут комбінаті та призначити ОСОБА_3 пенсію за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» з 31 травня 2016 року.

Також, у зв'язку із тим, що позов задоволено, позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений нею при поданні позову судовий збір в розмірі 640,20грн.

Керуючись ст.ст. 11, 18, 71, 86, 158, 160, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 1, 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993, № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

3обов'язати Управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_3, що дає право на призначення пенсії за віком періоди роботи з 17.11. 1977 року по 01.01. 1992 року в Теребовлянськом побут комбінаті та призначити ОСОБА_3 пенсію за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» з 31 травня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Теровлянський крайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Б. Марціцка