Справа № 806/401/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"08" червня 2017 р. Справа № 806/401/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представника відповідача ОСОБА_3,

позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "04" квітня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про скасування наказу ,

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про скасування наказу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що наказом Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 26.01.2017 року №100/11 його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Позивач вважає, що при винесенні спірного наказу відповідач діяв необґрунтовано та безпідставно застосував до нього дисциплінарне стягнення.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 26.01.2017 року № 100/11 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що наказом Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 26.01.2017 №100/11 за неналежне виконання посадових обовязків до начальника Корольовського відділу державної виконавчої служби м.Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_4 було застосовано дисциплінарне стягнення - оголошено догану.

Підставою для видачі вказаного наказу було подання заступника начальника головного територіального управління юстиції у Житомирській області з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_5 та висновок дисциплінарної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 19 січня 2017 року.

З наявної у матеріалах справи копії висновку службового розслідування вбачається, що у ході службового розслідування було встановлено у діях старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_6 виявлено ряд порушень норм Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5. У свою чергу, у діях ОСОБА_4 комісію встановлено факт нездійснення перевірки законності виконавчого провадження з власної ініціативи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ч.1 ст.64 Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 року (який набрав чинності з 01.05.2016 року) за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Ч.1 ст.65 Закону України "Про державну службу" визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.65 зазначеного Закону дисциплінарним проступком є: невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України "Про державну службу" до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби. Частинами 2-5 вказаної статті визначено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням. У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану. У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність. Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.67 Закону України "Про державну службу" дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Статтею 74 цього Закону визначені гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення. Так, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку та обставини, за яких він вчинений, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обовязків, рівень кваліфікації.

Водночас, обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Колегія суддів звертає увагу, що у висновку службового розслідування на підставі якого винесено оскаржуваний наказ перелічено ряд порушень допущених старшим державним виконавцем Рисічем О.В. Що ж стосується позивача, то у висновку вказано, що начальник Корольовського відділу державної виконавчої служби м.Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_4 хоча і здійснює контроль за роботою державних виконавців шляхом проведення періодичних вибіркових перевірок матеріалів виконавчого провадження, проте після звернення до нього 09.12.2016 року директора ТОВ "Житомир спецтранс-1" матеріали виконавчого провадження щодо стягнення коштів з ТОВ "Житомир спецтранс-1" не перевірені, тобто можливість перевірки законності виконавчого провадження з власної ініціативи, право на яке закріплено п.1 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, не використано, контроль за роботою старшого державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_6, в частині порушених питань по даних виконавчих провадженнях, не здійснено.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що дійсно, відповідно до пункту 2 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5, далі - Інструкція) посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи. Посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п'ятому та шостому пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому та третьому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Доручення керівника вищого органу державної виконавчої служби про проведення перевірки законності виконавчого провадження надається в письмовій формі.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, що вказаною нормою передбачено саме право, а не обовязок начальника відділу ДВС проводити перевірку законності виконавчого провадження з власної ініціативи та такий обовязок у начальника відділу ДВС виникає лише у випадку надходження скарги стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника).

Колегія суддів наголошує, що 09.12.2016 року до позивача зверталась директор ТОВ "Житомир спецтранс-1", яке є боржником у виконавчому провадженні (а не стягувачем), а тому в результаті її звернення у позивача не виник обовязок проведення перевірки законності виконавчого провадження.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач наданими йому нормами чинного законодавства має право користуватися на власний розсуд. Не використання ОСОБА_4 права, наданого йому, не може свідчити про допущення ним дисциплінарного проступку за яким може виникнути відповідальність, а тому вважає, що при винесенні спірного наказу відповідач діяв необгрунтовано та без врахування всіх обставин, а тому спірний наказ слід скасувати.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "04" квітня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "08" червня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_4 вул.Довженка, 64,м.Житомир,10002

3- відповідачу: Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області м-н Соборний,1,м.Житомир,10014

- ,