Справа № 806/3125/14
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

26 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Волкова О.Ф., Прокопенка О.Б., -
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (далі - Представник) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Радомишльської міської ради Житомирської області, відділу Держкомзему у Радомишльському районі Житомирської області, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання незаконним рішення, визнання дій незаконними, визнання незаконними та скасування державних актів, скасування державної реєстрації державних актів на право приватної власності,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 22 березня 2017 року скасував постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року, а провадження у справі закрив.

Не погодившись з рішенням Вищого адміністративного суду України, Представник подав заяву про його перегляд Верховним Судом України з установленої пунктом 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції статей 3, 4, 17, 157 цього Кодексу у подібних правовідносинах, що, на думку заявника, підтверджується рішеннями суду касаційної інстанції від 25 червня 2014 року, 11, 17 червня та 8 липня 2015 року (справи №№ К/9991/61267/12, К/9991/581/12, К/800/68549/14, К/800/15397/15 відповідно).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

Верховний Суд України неодноразово висловлював правову позицію у спорах щодо визначення встановленої законом юрисдикції адміністративних судів, зокрема, у постановах від 11 листопада 2014 року, 9 грудня 2014 року, 25 листопада 2015 року (справи №№ 21-493а14, 21-308а14, 21-5535а15 відповідно), які полягають у тому, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про надання у власність земельної ділянки (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання цього права власності має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Ухвалюючи рішення про закриття провадження у справі, суд касаційної інстанції виходив із того, що предметом спору у даній справі є право користування спірною земельною ділянкою, відновлення порушеного права третіх осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які, як і позивач, на підставі рішень владних органів претендують на користування землею, й яким, як установили суди, на виконання оспорених рішень органу місцевого самоврядування рішень оформлені та надані державні акти на право власності на земельні ділянки.

За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов слушного висновку, що в цій справі спір пов'язаний із захистом цивільного права, розв'язання якого неможливе в порядку адміністративного судочинства.

Застосування в оскарженій ухвалі Вищого адміністративного суду України норм процесуального права не суперечить правовому висновку, висловленому Верховним Судом України. У заяві про перегляд не наведено суджень і аргументів про наявність підстав, які давали право касаційному суду відступити від цієї правової позиції.

За таких обставин колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 березня 2017 року у цій справі.

Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Радомишльської міської ради Житомирської області, відділу Держкомзему у Радомишльському районі Житомирської області, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання незаконним рішення, визнання дій незаконними, визнання незаконними та скасування державних актів, скасування державної реєстрації державних актів на право приватної власності для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 березня 2017 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.Ф. Волков

О.Б. Прокопенко