Справа № 2-а-4424/10/2170
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2012-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2012 р.Справа № 2-а-4424/10/2170

Категорія:5.2.2Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Димерлія О.О. та Єщенка О.В.

при секретарі Ступак Ю.О.

за участю представників

апелянта ОСОБА_1 (довіреність № 07/04-19/811 від 10.02.2012р.)

позивача ОСОБА_2 (довіреність від 15.02.2012р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Херсонської митниці на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року по справі за позовом приватної агропромислової компанії "Тачанка" до Херсонської митниці, Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області про визнання рішення нечинним та стягнення надміру сплачених податків і зборів, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2010 року приватна агропромислова компанія "Тачанка" звернулась до суду з позовом до Херсонської митниці, Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області про визнання рішення нечинним та стягнення надміру сплачених податків і зборів.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 19 лютого 2010 року підприємством укладений зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу № 100219/R з "Rotem Amfert Negev Ltd", відповідно до якого позивач придбав 18,375 т мінерального добрива ОСОБА_3 Фосфат по ціні 1280 доларів США за 1 тонну, загальною вартістю 23520,00 доларів США. 13 травня 2010 року позивачем була підготовлена та подана до Херсонської митниці декларація митної вартості придбаного позивачем товару та вантажна митна декларація № 508010000/2010/001444, при цьому митна вартість була визначена позивачем за ціною контракту щодо товару, який імпортувався на рівні 186417,17 грн. 14 травня 2010 р. відповідачем-1 було витребувано додаткові документи, що підтверджують митну вартість товару. При цьому, в той же день Херсонською митницею було прийнято рішення № 508010000/2010/000211/3 про визначення митної вартості товару за резервним методом на рівні 1600 доларів США за 1 тонну, а всього в сумі 29400,00 доларів США, що на 5880,00 доларів США більше, ніж митна вартість товару, визначена ПАК "Тачанка". Також 14 травня 2010 року Херсонською митницею було оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 508010000/2010/001492 у звязку з непідтвердженням митної вартості товару документально. 14 травня 2010 року позивачем подано заяву № 64 про випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобовязання. 14 травня 2010 року ПАК "Тачанка" було надано відповідачу-1 вантажну митну декларацію № 508010000/2010/001492, декларацію митної вартості за формою ДМВ-2 та ті ж документи, що подавалися позивачем на підтвердження заявленої митної вартості товару. Однак, незважаючи на пакет наданих документів, 02 серпня 2010 року Херсонська митниця прийняла рішення про неможливість застосування митної вартості товару на рівні 186417,17грн. На їх думку Херсонська митниця необґрунтовано відмовила в прийняті митної декларації, безпідставно провела митну оцінку товару відповідно до шостого методу визначення його вартості та не взяла до уваги наявні у позивача та необхідні документи для застосування першого методу обчислення вартості товару.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року позов задоволено. Визнано нечинним рішення Херсонської митниці про визначення митної вартості товарів № 508010000/2010/000211/3 від 14.05.2010 року. Визнано нечинною оформлену Херсонською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 508010000/0/00034 від 14.05.2010 року. Визнано нечинним рішення про неможливість застосування митної вартості товару, яке оформлене Херсонською митницею рішенням про визначення митної вартості товарів № 508010000/2010/000345/3 від 02.08.2010 року. Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України у Херсонській області на користь Приватної агропромислової компанії "Тачанка" (74800, Херсонська область, м. Каховка, вул. Південна, буд.4) 9376 (девять тисяч триста сімдесят шість) грн. 78 коп. надмірно сплачених митних платежів.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Херсонська митниця в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 19 лютого 2010 року між ПАК "Тачанка" та "Rotem Amfert Negev Ltd" був укладений зовнішньоекономічний контракт № 100219/R купівлі-продажу мінеральних добрив в кількості 18,375 тонни по ціні 1280 доларів США за 1 тонну, загальною вартістю 23520,00 доларів США.

Згідно виставленого продавцем інвойсу № 201050858 від 25 квітня 2010 року позивач оплатив вартість товару на загальну суму 23520,00 доларів США, що підтверджується випискою з банківського рахунку.

Відповідно до ст. 266 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного. Основним методом визначення митної вартості товару є ціна угоди, за якою вони імпортуються, чи ціна, яка підлягає сплаті за товари, які імпортуються.

13 травня 2010 року позивачем була подана декларація митної вартості товару в кількості 18,375 тонн з визначенням вартості на рівні сплаченої згідно договору купівлі-продажу ціни в розмірі 186417,17 грн. (23520,00 доларів США).

Порядок декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для їх підтвердження, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766 (далі Порядок № 1766).

Пунктом 2 Порядку передбачено визначення митної вартості товарів як сукупність дій, які вчиняються декларантом та/або митним органом з метою визначення вартості товарів відповідно до положень МК України та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до п.7 Порядку № 1766 для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

З метою підтвердження митної вартості товару 13 травня 2010 року ПАК "Тачанка" надано Херсонській митниці наступний пакет документів: копія зовнішньоекономічного контракту, копію додатку № 1 від 19 лютого 2010 року до контракту, сертифікат походження товару М/11371 від 25 квітня 2010 року, інвойс № 201050858 від 25 квітня 2010 року, коносамент № ZIMUHFA0315299 від 25 квітня 2010 року, виписку з банківського рахунку про попередню оплату товарів від 22 березня 2010 року, копію вантажної митної декларації від 27 квітня 2010 року, копію пакувального листа щодо товару від 25 квітня 2010 року, копію сертифікату якості товару від 25 квітня 2010 року.

З матеріалів справи вбачається, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару митним органом 14 травня 2010 року відповідно до вимог п.11 Порядку № 1766 було запропоновано надати додаткові документи, про що зазначено в декларації митної вартості. В цей же день Херсонською митницею прийнято рішення № 508010000/2010/000211/3 про визначення митної вартості товару за резервним методом, та в цей же день оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 508010000/0/000034, оскільки митна вартість товару не підтверджена документально.

Листом від 30 липня 2010 р. № 102 позивачем були надані додаткові документи, а саме: висновок ДП "Держзовнішінформ" та прайс-лист.

Не зважаючи на зазначені документи, 02 серпня 2010 року Херсонською митницею прийнято рішення про неможливість застосування митної вартості товару на рівні 186417,17грн., яке оформлене рішенням про визначення митної вартості товарів № 508010000/2010/000345/3, у звязку з непідтвердженням документально даних щодо прямих витрат на виробництво товару, в тому числі сировини, матеріалів, які входять до складу товару.

Відповідно до вимог статті 265 МК України, ч.2 п.6 Порядку декларування митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів.

У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені цим Кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.

Пунктом 2.5 Порядку роботи відділу контролю митної вартості регіональної митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури митниці при вирішенні питань визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 13.10.2003 р. № 685 визначено, що з метою правильного визначення митної вартості товарів та предметів, що переміщуються через митний кордон України посадові особи відділу проводять роботу зі збирання, аналізу, оброблення даних про вартість таких товарів з метою формування бази даних цінової інформації. Таким чином, факт заниження митної вартості товару може бути підтверджено витягом цінової інформації бази даних Державної митної служби України.

Однак, в порушення вимог вказаного пункту Херсонська митниця не надала доказів щодо проведеної роботи по збиранню, аналізу, обробленню даних про вартість придбаного товару, не вказала на наявність або відсутність цінової інформації на товар в базі Державної митної служби України, з приводу чого можна дійти до висновку про безпідставність застосування Херсонською митницею резервного (шостого) методу визначення митної вартості товару.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши законодавство судова колегія приходить до висновку, що Херсонська митниця безпідставно відмовила ПАК "Тачанка" у прийнятті декларації митної вартості придбаного товару за ціною, визначеною зовнішньоекономічним контрактом, необґрунтовано прийняла рішення про визначення митної вартості товарів, видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України та прийняла рішення про неможливість застосування митної вартості.

В результаті прийняття Херсонською митницею вказаних рішень позивачем внесено до бюджету кошти з розрахунку митної вартості товару, визначеної за шостим (резервним) методом, в той час як належною митною вартістю товару була вартість, визначена за першим методом (вартість операції).

Відповідно до вантажної митної декларації від 13.05.2010 року № 508010000/2010/001444 (графа 47) позивач мав сплатити 186,42 грн. ввізного мита за ставкою 0,1 % та 37320,72грн. податку на додану вартість за ставкою 20 %, а всього 37507,14грн. Згідно вантажної митної декларації від 14.05.2010 року № 508010000/2010/001492 (графа 47) позивачем фактично сплачено 233,02 грн. ввізного мита за ставкою 0,1 % та 46650,90 грн. податку на додану вартість за ставкою 20 %, а всього 46883,92 грн.

Тобто, в результаті застосування Херсонською митницею при визначенні митної вартості товару резервного методу, позивачем сплачено на 9376,78 грн. більше податків і зборів (обовязкових платежів), ніж належало сплатити.

Відповідно до п.1.2 Порядку розрахунково-касового обслуговування через органи Державного казначейства України митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України, Державної митної служби України від 24 січня 2006 року № 25/44, надміру сплачені митні та інші платежі - сума коштів, що з різних причин унесена понад розмір, установлений законодавством.

Згідно з вимогами пп.15.3.1 п.15.3 ст.15 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ заяви про повернення надмірно стягнутих податків, зборів (обовязкових платежів) можуть бути подані не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої переплати.

Положеннями ст.25 Закону України "Про Єдиний митний тариф" від 05 лютого 1992 року № 2097-ХІІ визначено, що сума надміру стягнутого мита підлягає поверненню власникові товарів та інших предметів на його вимогу протягом одного року з моменту митного оформлення.

Відповідно до п.6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2008 року № 609, повернення за рішенням суду надмірно та/або помилково сплачених до бюджету податків, зборів (обовязкових платежів) та інших доходів бюджету провадиться органами Державного казначейства.

Таким чином, надмірно сплачені митні платежі у сумі 9376,78 грн. підлягають поверненню через Головне управління Державного казначейства України в Херсонській області.

Крім того, постановами Верховного суду України від 20.04.2010р. №10/58 та від 07.02.2011р. по аналогічним справам( арк..спр.157-161) визначена така ж правова позиція щодо неправомірності дій митниці при встановленні методу визначення вартості товарів.

А відповідно до вимог ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Херсонської митниці залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.02.2012 року

Головуючий: суддя Зуєва Л.Є.

суддя Димерлій О.О.

суддя Єщенко О.В.