Справа № 813/1849/15
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" травня 2017 р. м. Київ К/800/53964/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Стрелець Т.Г.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Імпорт" до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання дій протиправними та скасування рішення щодо визначення коду товару за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Імпорт" на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року, колегія суддів

встановила:

У квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Захід Імпорт" у Львівському окружному адміністративному суді подало позов до Львівської митниці Державної фіскальної служби (далі - Львівська митниця ДФС) про визнання дій протиправними та скасування рішення щодо визначення коду товару.

Просило визнати протиправними дії Львівської митниці ДФС при прийнятті Відділом класифікації товару Львівської митниці ДФС рішення від 03 квітня 2015 року № КТ-225-2015, скасувати рішення Відділу класифікації товару Львівської митниці ДФС від 03 квітня 2015 року № КТ-225-2015.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач оскаржуваним рішенням неправильно визначив код товару, який подано позивачем для митного оформлення ввезеного на митну територію України товару, та визначив цей товар за кодом згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД), який відповідає наступним товарам: легкі трикотажні вироби - футболки, з бавовни, з коротким рукавом, з круглим вирізом, без застібок, без кишень, без коміра, різних кольорів, без видимих ознак використання (носіння), з розрізаною навпіл текстильною етикеткою.

Вважає, що код вказаного товару відповідає коду товару, що згідно з УКТЗЕД класифікується за іншим кодом - , оскільки товар має ознаки носіння, є частково пошкодженим.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Відділу класифікації товару Львівської митниці ДФС від 03 квітня 2015 року № КТ-225-2015

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року та прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції ТОВ "Захід Імпорт" подало касаційну скаргу, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Вважає, що рішення суду апеляційної інстанції прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, із неналежною правовою оцінкою обставин у справі.

Перевіривши правильність застосування Львівським апеляційним адміністративним судом норм матеріального і процесуального права, повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність їх правової оцінки, судова колегія виходить з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 27 березня 2015 року позивачем з метою подальшого митного оформлення товару митному посту "Запитів" подано митну декларацію (далі - МД) № 209160000/2015/003542 із долученими до неї підтверджуючими документами.

У зазначеній декларації декларантом було визначено код товару згідно з УКТЗЕД як (одяг, що використовувався).

03 квітня 2015 року до Відділу класифікації товарів Львівської митниці ДФС від митного поста "Запитів" надійшов запит від 03 квітня 2015 року № 19 щодо класифікації товару № 1, який у відповідності до МД № 209160000/2015/003542 від 27 березня 2015 року поіменований як "одяг, що був у використанні, для подальшого використання з текстильних матеріалів, у змішаному вигляді зі ступенем зносу не більше 25 відсотків, літньо-осіннього сезону, футболки в асортименті" і заявлений до митного оформлення за кодом згідно з УКТЗЕД.

Підставою для направлення запиту слугували приписи статті 69 Митного кодексу України (далі МК України) (щодо контролю класифікації товарів, доданих до митного оформлення та тлумачення терміну "складний випадок класифікації"), а також пункту 3 розділу ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділів митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 650 від 30 травня 2012 року " Про затвердження Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України".

До запиту долучалися копія МД № 09160000/2015/003542 від 27 березня 2015 року; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу за МД № 209160000/2015/003542 від 27 березня 2015 року; інвойс № 24/03 від 24 березня 2015 року; сертифікат якості № 24/03 від 24 березня 2015 року; пакувальний лист № 19/13 від 19 березня 2015 року; сертифікат дезінфекції № 24/03; СМR від 24 березня 2015 року; акт про взяття проб (зразків) товарів від 27 березня 2015 року; висновок Львівського управління з питань експертизи та досліджень Міндоходів від 02 квітня 2015 року № 122 про дослідження зразків товарів, що декларується як "одяг, що був у використанні, для подальшого використання з текстильних матеріалів, у змішаному вигляді зі ступенем зносу не більше 25 відсотків, літньо-осіннього сезону, футболки в асортименті".

За результатами опрацювання наведеного запиту Відділом класифікації товару Львівської митниці ДФС прийнято рішення від 03 квітня 2015 року № КТ-225-2015, яким задекларований товар визначено за кодом згідно з УКТЗЕД, що відповідає наступному товару: легкі трикотажні вироби - футболки, з бавовни, з коротким рукавом, з круглим вирізом, без застібок, без кишень, без коміра, різних кольорів, без видимих ознак використання (носіння), з розрізаною навпіл текстильною етикеткою.

Вирішуючи спір по суті суд першої інстанції виходив з того, що митним органом безпідставно змінено код товару згідно з УКТЗЕД на ввезені позивачем товари, оскільки представленими позивачем документами (контрактом, інвойсом, пакувальним листом, сертифікатом про дезінфекцію, які складалися безпосередньо продавцем) доведено правильність первинно заявленого згідно з УКТЗЕД коду товарів - .

Підтвердженням наведеного також є висновок експертного дослідження експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 06 квітня 2015 року № 9/4, яким стверджується про наявність ознак експлуатації ввезеного одягу.

Окрім того, згідно наданих позивачем фотографій ввезений товар поміщено в тюки в несортованому та змішаному вигляді.

При цьому, відповідачем не спростовані твердження позивача про неодноразове митне оформлення аналогічних товарів і жодних сумнівів у класифікації товарів за кодом в митного органу не виникало.

Таким чином, відповідач не у повній мірі з'ясував всі обставини, які мали значення для правильного визначення коду товару, а тому дійшов помилкових висновків, через що спірне рішення Відділу класифікації товару Львівської митниці ДФС № КТ-225-2015 від 03 квітня 2015 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у позові суд апеляційної інстанції виходив з того, що згідно з актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 27 березня 2015 року, футболки посортовані по кольору, розміру та торговій марці, без видимих ознак зношеності; митний огляд проводився комісійно із залученням працівників митного поста, Управлінь АРтаПМП та АМП та МТР у присутності декларанта та водія транспортного засобу; до акту долучена особиста думка декларанта (ОСОБА_4), який зазначає про ушкодженість оглянутих товарів, відсутність ярликів та упакувань тощо; згідно з висновком Львівського управління з питань експертизи та досліджень Міндоходів від 02 квітня 2015 року № 122 видимих ознак використання (носіння) футболок не виявлено.

Також, підтвердженням зазначеного висновку є й документи, які були представлені для митного оформлення, зокрема, згідно із сертифікатом якості від 24 березня 2015 року № 24/03 поставлений товар є перевірним та чистим; одяг експортовано з ціллю використання його як одяг; рівень зносу одягу не перевищує 25 відсотків.

У відповідності до вимог статті 226 Кодексу адміністративного судочинства суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Відхиляючи, як доказ неправомірності дій відповідача, висновок експертного дослідження експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 06 квітня 2015 року № 9/4 (далі - Експертне дослідження), суд апеляційної інстанції виходив з того, що згідно цього висновку тільки один взірець з чотирьох містить сліди використання; під час дослідження виявлені нерівність шву на трикотажних виробах, пошкодження ярликів трикотажних виробів.

Також, висновком Львівського управління з питань експертизи та досліджень Міндоходів від 02 квітня 2015 року № 122 (далі Висновок ЛУЕД) підтверджено порушення цілісності ярликів трикотажних виробів, що свідчить лише про недоліки виробів.

При цьому, судом першої інстанції невірно розцінено висновок експертного дослідження як висновок експерта у розумінні статей 69, 82 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки під час розгляду справи судом не призначалося проведення судової експертизи.

У цій частині такими, що заслуговують на увагу є доводи касаційної скарги про те, що суд першої інстанції не розцінював Експертне дослідження як висновок експерта.

З постанови суду та матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи по суті судова експертиза в порядку статті 81 Кодексу адміністративного судочинства України не призначалася.

У зв'язку із цим, словосполучення в рішенні суду першої інстанції "суд вважає вказаний висновок експерта належним і допустимим доказом" не свідчить про те, що Експертне дослідження оцінювалось судом як висновок експерта, в розумінні статті 82 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, відхиляючи Експертне дослідження та зазначаючи про сліди використання лише на одному взірці одежі з чотирьох наданих на дослідження експерту, суд апеляційної інстанції не спростував того, що суд першої інстанції, посилаючись на Експертне дослідження, встановив ознаки експлуатації (наявність плям, змін первісного фарбування, потертості на горловині) не на одному, а на окремих взірцях одягу, тобто більш ніж на одному взірці одягу.

Разом з тим, надаючи оцінку Експертному дослідженню ні суд першої, ні суд апеляційної інстанції не звернули увагу на те, що відібрані взірці одягу у кількості чотирьох одиниць, поміж яких виявлено одяг, який відповідає ознакам зношеності, не можуть свідчити про доведеність ознак відсутності використання (носіння) всієї партії товару, яка згідно МД була надана для розмитнення.

Окрім того, на переконання колегії суддів помилковим є покладення судами першої та апеляційної інстанцій в основу обґрунтування своїх рішень таких доказів, як: акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 27 березня 2015 року, згідно з яким "футболки посортовані по кольору, розміру та торговій марці, без видимих ознак зношеності"; сертифікат якості № 24/03 від 24 березня 2015 року; фотографії товару, що містився у вантажному автомобілі (номерний знак LTM07206) та причепі (номерний знак LTM6J21).

Зазначена правова позиція ґрунтується на положеннях статті 69 Митного кодексу України.

Так, у відповідності до частин першої - п'ятої статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Таким чином, норми матеріального закону чітко встановлюють, що у разі наявності складного випадку класифікації товару, вирішення суперечностей щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД проводиться виходячи з висновків, що належать до компетенції суб'єктів, які володіють спеціальними знаннями у відповідній галузі.

Отже, в разі наявності складного випадку класифікації товару, рішення відповідача про віднесення товару, наданого на розмитнення, до того чи іншого коду згідно з УКТЗЕД, має ґрунтуватись на висновку особи, яка володіє спеціальними знаннями.

Судами обох інстанцій встановлено і це не оспорюється сторонами, що при визначенні коду наданого позивачем на розмитнення товару згідно з УКТЗЕД має місце складний випадок класифікації товару.

У зв'язку з наведеним, оцінюючи рішення органу публічної влади на відповідність вимогам закону, суди першої та апеляційної інстанцій мали виходити, в тому числі й з вимог частини п'ятої статті 69 Митного кодексу України.

У відповідності до вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом апеляційної інстанції не встановлено, а відповідачем не доведено того, що вся партія товару, зазначена в МД, відповідала ознакам відсутності використання (носіння), у зв'язку із чим висновок про законність оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень є передчасним, а постанова суду першої інстанції скасована помилково.

Щодо доводів касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції не досліджено постанову Апеляційного суду Львівської області від 30 листопада 2015 року у справі № 461/5402/15-п про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 Митного кодексу України, колегія суддів в цій частині виходить з наступного.

У відповідності до частини другої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини у своїй сукупності свідчать, що не дослідження судом апеляційної інстанції постанови суду не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи судом першої інстанції.

Окрім того, сторонами спору є ТОВ "Захід Імпорт" та Львівська митниця ДФС, у зв'язку із чим питання винності чи невинності ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 Митного кодексу України, не впливає на правильність вирішення цієї справи.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до закону, висновки суду апеляційної інстанції про законність оскаржуваного рішення органу публічної влади та про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції є помилковим.

У відповідності до вимог статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 221, 222 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Імпорт" задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Імпорт" до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання дій протиправними та скасування рішення щодо визначення коду товару скасувати, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року залишити без зміни, з урахуванням мотивів, викладених в ухвалі суду касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Стрелець Т.Г.