Справа № 642/1192/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2017 р.Справа № 642/1192/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Любчич Л.В.
Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 29.03.2017 по справі № 642/1192/17
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 29.03.2017 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Визнано протиправними бездіяльність Харківського ОВК, яка полягає в не поданні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги …" та Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014.
Зобов`язано Харківський ОВК подати висновок за формою Додаток 13 Наказу № 530 та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги…" та Наказом Міністерства Оборони України № 530 від 14.08.2014.
Зобов`язано Харківський ОВК відповідно до ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Харківського ОВК судовий збір в розміні 640,00 грн. на користь Державного бюджету України.
Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 29.03.2017 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивачем з заявою про виплату одноразової грошової допомоги не було надано документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, через що висновок про можливість виплати одноразової грошової допомоги відповідачем подано не було.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 196 КАС України, розгляд справи проведено без участі сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що позивач проходив військову службу в період з 26.10.1979 по 17.02.1982 у складі діючої армії під час бойових дій (виконання інтернаціонального обов`язку) в Демократичній Республіці Афганістан, що підтверджується військовим квитком Серії НОМЕР_1 .
Під час проходження служби у 1981 році позивач отримав поранення (контузію), пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні де велись бойові дії, що підтверджується витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №991 від 23.04.2013, а також довідкою МСЕК№131261 від 21.03.2016, відповідно до якої позивачу встановлена ІІ група інвалідності.
Судовим розглядом встановлено, що 07.02.2017 позивач звернувся до Харківського ОВК із заявою стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок поранення, контузії та захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
Листом Харківського ОВК від 02.03.2017 № 510/ВСЗ позивачу надано відповідь, в якій зазначено, що виплата одноразової грошової допомоги з числа колишніх військовослужбовців строкової військової служби, яким установлено інвалідність до 01.01.2014 здійснюється відповідно до Порядку № 499 та запропоновано надати відповідачу документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, а також документ, що позивач проходив службу у Збройних Силах України.
Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Відповідно до ч. 1 ст. 16 вищенаведеного Закону, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з п. 4 ч.2 ст. 16 цього Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Частиною 9 ст. 16-3 вказаного Закону передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначений Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі Порядок № 975).
Пунктом 11 Порядку № 975 передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Положеннями п. 13 Порядку № 975 передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Під час судового розгляду справи підтверджено, що Харківським ОВК висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги розпорядникові бюджетних коштів не надавався.
Як вбачається з листа Харківського ОВК від 02.03.2017 № 510/ВСЗ, фактичною підставою неподання висновку на розгляд Комісії Міністерства оборони України стали посилання відповідача на відсутність документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), документу, що підтверджує проходження служби позивача в частинах Міністерства оборони, а також, висновки про те, що інвалідність позивачу встановлено після збігу тримісячного строку, встановленого Порядком № 499.
Колегію суддів не приймаються до уваги посилання скаржника на те, що позивачем подано неповний пакет документів, зокрема, не надано жодного документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), оскільки відповідно до Витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол № 991 від 23.04.2013), отримані колишнім військовослужбовцем ОСОБА_1 під час проходження військової служби множинні вогнепальні осколкові поранення обличчя та правої руки, контузія головного мозку (1981 р.) та наступні захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії (а.с. 12).
Так, відповідно до п.21.3 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджене наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення № 402) причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК (військово-лікарська комісія) цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.
Відповідно до п.21.5 Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії".
Відповідно до п.21.8. Положення № 402 при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 04.01.1994 № 2 (z0177-94), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.07.1994 за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово- облікові документи).
Відповідно до п. 21.21. Положення № 402 за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців-учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у тому числі при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд ВЛК з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово- медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально- профілактичному закладі). Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн (63-94-п), посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних ВЛК для встановлення причинного зв`язку поранення (каліцтва).
Доводи апеляційної скарги про те, що Міністерство оборони України не є належним відповідачем у даній справі колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.
З письмових доказів у справі вбачається, що позивача призвано на строкову військову службу на підставі наказу Міністерства оборони колишнього СРСР і відповідно до законодавства позивач перебував на військовому обліку в Харківському РВК Харківської обл., що підтверджується військовим квитком позивача серії НОМЕР_1 .
Причинний зв`язок поранення, отриманого позивачем під час виконання обов`язків військової служби в період перебування в Афганістані, встановлено саме Центральною військово - лікарською комісією Міністерства оборони України, що також підтверджує відсутність будь-яких взаємних прав і обов`язків між позивачем та Державною прикордонною службою України. (а.с. 12)
Колегія суддів зазначає, що абз. 9 п. 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей. затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року, передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" до вислуги років зараховується, зокрема, служба у прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також службах і органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Тобто, з вищевказаної норми вбачається, що при призначенні військовослужбовцям пенсії до вислуги років останніх зараховуються, зокрема, військова служба у прикордонних військах колишнього СРСР, що свідчить про те, що у питаннях соціального захисту військовослужбовців прикордонних військ колишнього СРСР прирівняні до військовослужбовців Збройних Сил України.
Колегія суддів зазначає, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження, що в даній справі підтверджується витягом з протоколу № 2437 від 07.12.2012 засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, а тому повернення поданих позивачем документів із зазначених підстав є протиправним.
Аналогічні правові висновки висловлені в постанові Верховного Суду України у від 18.11.2014 справа №21-446а14.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що дія ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку 975 поширюється лише на військовослужбовців та звільнених осіб, які отримали вперше інвалідність після 01.01.2014 (тобто після набрання чинності нової редакції ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), оскільки законодавством не пов`язано наявність довідки МСЕК про первинне встановлення інвалідності з настанням права на отримання одноразової грошової допомоги.
Відповідно до п. 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постанової КМУ № 1317 від 03.12.2009 датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення. Інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) такого потерпілого встановлюються до першого числа місяця, що настає за місяцем, на який призначено повторний огляд.
З урахуванням вищенаведеного, первинна довідка МСЕК при повторному огляді комісії втрачає свою чинність з дати, до якої встановлена група інвалідності.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.
З огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 29 березня 2017 року по справі № 642/1192/17 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.І. Сіренко О.А. Спаскін
Повний текст ухвали виготовлений 02.06.2017