Справа № 802/780/17-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 червня 2017 р. Справа № 802/780/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - ГУ ДФС у Вінницькій області, податковий орган, позивач) з позовом про стягнення ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 10 083,87 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом, яка виникла внаслідок несплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, військового збору, що складає 10 083,87 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі (вх.№12397 від 08.06.17 р.). Одночасно зазначив, що позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення поштової кореспонденції за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Однак, повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду із відміткою поштового відділення зв'язку: "адресат за даною адресою не проживає".

Так, згідно з частиною одинадцятою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За наведених вище обставин, враховуючи направлення судової кореспонденції відповідачу за місцем реєстрації, вважається, що останній належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи.

Згідно частини четвертої статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, враховуючи клопотання представника позивача та належне повідомлення відповідача, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін відповідно до частини шостої статті 128 КАС України в порядку письмового провадження. При цьому, відповідно до положень статті 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, перебуває на обліку у Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

Відповідно до карток обліку платника податків за відповідачем рахується податковий борг по сплаті військового збору в сумі 2327,05 грн. та податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 7756,82 грн.

Дана заборгованість виникла внаслідок самостійно поданої відповідачем декларації про майновий стан і доходи за 2015 р. від 13.04.2016 р.

В подальшому, податковим органом сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу № 639-01 від 26.09.16 р. Однак заборгованість позивачем не сплачено, що стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Обов'язок сплати податків платником передбачений підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до якого, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

З метою реалізації обов'язків платника податків законодавчі акти встановлюють строки сплати податків.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п. 14.1.175 ст. 14 ПК України).

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ПК України).

Враховуючи, що податковий борг відповідачем не сплачений, суд доходить висновку про наявність підстав для його стягнення.

У відповідності до норм статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

За сукупністю наведених обставин, враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1 ) в рахунок погашення податкового боргу по сплаті військового збору в сумі 2327,05 ( дві тисячі триста двадцять сім гривень п'ять копійок) та податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 7 756,82 грн. ( сім тисяч сімсот п'ятдесят шість гривень вісімдесят дві копійки) до державного бюджету.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна