Справа № 826/25721/15
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Грибан І.О. Сорочко Є.О. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Єврогазбанк» Оберемка Романа Анатолійовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Єврогазбанк» Оберемка Романа Анатолійовича про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Єврогазбанк» Оберемка Романа Анатолійовича в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича № 67 від 09.04.2015р. «Щодо визнання нікчемними правочину».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Єврогазбанк» Оберемка Романа Анатолійовича.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Єврогазбанк» Оберемко Роман Анатолійович звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який з'явився в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27.09.2013р. між ПАТ «Єврогазбанк» та ОСОБА_6 було укладено Договір іпотеки № 1212-270931/1, за умовами якого, позивачем передано в іпотеку ПАТ «Єврогазбанк» квартири № 1, № 2 та № 3 в будинку АДРЕСА_1 в забезпечення зобов'язань ТОВ «СС-БЮРО» за кредитним договором № 738-220813 від 22.08.2013р.

20.03.2014р. між ПАТ «Єврогазбанк» та ОСОБА_6 укладено Договір про розірвання Договору іпотеки, згідно якого, ПАТ «Єврогазбанк» відмовився від власних майнових вимог та прийняв на себе зобов'язання зняти обтяження та іпотеку з відповідних реєстрів без сплати з позивача та без покладення на позивача обов'язку щодо сплати суми заборгованості за кредитним договором, що був забезпечений Договором іпотеки.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 16.07.2014р. № 424 «Про віднесення ПАТ «Європейський газовий банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.07.2014р. прийнято рішення № 57 про запровадження з 17.07.2014р. тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Єврогазбанк» Ковальова Віктора Михайловича. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на 3 місяці з 17.07.2014р. по 17.10.2014р.

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку, запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, керуючись частиною четвертою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 111 від 13.10.2014р. про продовження строку тимчасової адміністрації у банку до 17.11.2014р. включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у банку Ковальова Віктора Михайловича до 17.11.2014р. включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17.11.2014р. № 725 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.11.2014р. № 121 «Про початок процедури ліквідації АТ «Єврогазбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким, було розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку Ковальова Віктора Михайловича строком на 1 рік з 18.11.2014р. по 17.11.2015р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.12.2014р. № 149, у зв'язку з виробничою необхідністю з 19.12.2014р. відсторонено від виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Ковальова Віктора Михайловича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 18.12.2014р. № 150 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку з 19.12.2014р. призначено Оберемка Романа Анатолійовича.

На підставі ч. 3 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», 26.02.2015р. виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення про затвердження Реєстру акцептованих вимог кредиторів банку (протокол № 050/15) (інформація з сайту http://www.fg.gov.ua/payments/evrogazbank-81.html).

09.04.2015р. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемком Р.А. було видано наказ № 67 «Щодо визнання нікчемними правочину», згідно якого, виявивши нікчемними положення Договору про розірвання Договору іпотеки, укладеного 20.03.2014р. між ПАТ «Єврогазбанк» та ОСОБА_6, відповідно до якого, було достроково припинено іпотеку квартир №№ 1, 2 та 3 в будинку АДРЕСА_1, що забезпечувала зобов'язання ТОВ «СС-БЮРО» за кредитним договором № 738-220813 від 22.08.2013, керуючись вимогами ст.ст. 37, 38, 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», визнано нікчемним Договір про розірвання Договору іпотеки, укладеного 20.03.2014р. між ПАТ «Єврогазбанк» та ОСОБА_6 та вжито заходів до звернення стягнення на предмет іпотеки.

Не погоджуючись з прийнятим наказом відповідача, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Підстави, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, визначені у ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів (пункт 1 четвертої частини статті 38 Закону № 4452-VI).

Колегія вважає, що у межах даного спору відповідачем не доведено наявності підстав, які зазначені у статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для визнання нікчемним правочину.

При цьому, варто наголосити на тому, що відповідачем не зазначено з яких саме серед визначених у частині 3 статті 38 Закону № 4452-VI підстав було визнано нікчемним Договір про розірвання Договору іпотеки, укладеного 20.03.2014р. між ПАТ «Єврогазбанк» та ОСОБА_6, відповідно до якого було достроково припинено іпотеку квартир №№ 1, 2 та 3 в будинку АДРЕСА_1, що забезпечувала зобов'язання ТОВ «СС-БЮРО» за кредитним договором № 738-220813 від 22.08.2013р.

На думку колегії суддів, за обставин відсутності посилань на передбачені Законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб'єкта владних повноважень є необґрунтованим та таким, що не відповідає Закону.

У частині першій статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В силу вимог частини першої статті 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України, правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

За правилами частини третьої цієї ж статті, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Разом з тим, відповідачем не наведено, а колегією суддів не встановлено доказів наявності підстав для визнання нікчемним Договору про розірвання Договору іпотеки, укладеного 20.03.2014р. між ПАТ «Єврогазбанк» та ОСОБА_6, відповідно до якого було достроково припинено іпотеку квартир №№ 1, 2 та 3 в будинку АДРЕСА_1, що забезпечувала зобов'язання ТОВ «СС-БЮРО» за кредитним договором № 738-220813 від 22.08.2013р. Відповідачем, також, не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

За таких обставин, твердження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо нікчемності договору банківського вкладу є припущенням, яке не доведено належними доказами у встановленому законом порядку.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, тимчасова адміністрація запроваджена в Банку на підставі постанови Правління Національного банку України від 16.07.2014р. № 424 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» до категорії неплатоспроможних». Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.07.2014р. прийнято рішення № 57 про запровадження з 17.07.2014р. тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Єврогазбанк».

Тимчасова адміністрація припинена на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.11.2014р. № 725 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк»; виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.11.2014р. № 121 «Про початок процедури ліквідації АТ «Єврогазбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що станом на 09.04.2015р. у ПАТ «Єврогазбанк» вже не діяла тимчасова адміністрація, тоді як проводилася ліквідаційна процедура, проведення якої врегульовано розділом VIII Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється.

Положення вказаного розділу, зокрема, ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не передбачають право Уповноваженої особи на ліквідацію забезпечувати перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті, оскільки вказана процедура станом на початок ліквідації мала бути вже завершена.

Доводи апелянта з приводу того, що дата видачі оскаржуваного наказу не є датою виявлення нікчемного правочину, тому що заходи по виявленню нікчемних правочинів, серед інших проведених заходів Уповноваженої особи були проведені під час здійснення тимчасової адміністрації, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження викладеного, а матеріали справи свідчать про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем вже після закінчення дії тимчасової адміністрації, а відтак, всупереч положенням ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем з перевищенням власної компетенції, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про скасування наказу відповідача № 67 від 09.04.2015р. «Щодо визнання нікчемними правочину».

Крім того, у випадку, якщо відповідач під час виконання обов'язків Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку дійшов висновку про неналежне виконання Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію банку своїх обов'язків, що призвело до завдання банку збитків, він має право вживати заходи з їх відшкодування за рахунок винної особи, тоді як не має права перебирати на себе повноваження, якими Уповноважена особа Фонду на ліквідацію не наділена.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_6 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Єврогазбанк» Оберемка Романа Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Грибан І.О. Сорочко Є.О.

Повний текст ухвали виготовлено 08.06.2017 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Сорочко Є.О.

Грибан І.О.