Справа № 2-а-11183/11
Суддя: Костюченко Г. С.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

18 жовтня 2011 року Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Костюченко Г.С., при секретарі Ордановій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2010 р. позивач звернувся з позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради. Вказував, що він є учасником бойових дій, інвалідом війни 3 групи. Відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня, йому повинна виплачуватись разова грошова допомога у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком. Однак позивач отримав цю допомогу не в повному обсязі.

Позивач просив суд визнати дії відповідача в частині невиплати в повному обсязі щорічної грошової допомоги до 5 травня в 2010 році неправомірними, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 4 782 грн.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

У відповідності до ст.17-1 Закону № 3551 - щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Таким чином належним відповідачем по справі, який повинен займатись виплатою зазначеної допомоги є Департамент праці та соціального захисту населення.

ОСОБА_1 є інвалідом війни і має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни інваліда війни 3 групи (посвідчення серії Є № 077807).

Відповідно до листа за вих. № Д-П-512-1/л від 21.05.2010 року, відповідач повідомив, що разова грошова допомога до 5 травня позивачу, як інваліду війни 3 групи виплачена згідно з постановою КМУ від 7 квітня 2010 р. № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2010 році відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ЗУ «Про жертви нацистських переслідувань».

Таким чином позивачу в 2010 р. було виплачено разову грошову допомогу частково, оскільки виплати грошової допомоги до 5 травня здійснюються відповідачем в межах бюджетних призначень.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року за № 3551-ХП із змінами, позивач має право отримувати щорічно до 5 травня разову грошову допомогу у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових Законів або внесенні змін до чинних Законів держава не вправі допускати звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод людини.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому надання законодавцем Кабінету Міністрів України права визначати порядок виплат, не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав осіб, встановлених Законом. Тобто Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок не порушуючи положень цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач має право на отримання, як інвалід війни, у 2010 році разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, однак відповідач, сплачуючи допомогу у меншому розмірі, необґрунтовано порушує права позивача.

Необхідно зазначити, що адміністративний суд не наділений правом на призначення та визначення розміру виплати допомоги замість субєкту владних повноважень, ці дії відносяться до виключної компетенції субєкту владних повноважень відповідача.

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 11, 162 КАС України спосіб захисту, обраний судом, не обовязково має збігатися з тим, що запрошувалося позивачем у його позовних вимогах. Суд може змінити чи уточнити його формулювання, а в необхідних випадках і вийти за межі позовних вимог застосувати спосіб захисту з метою повного захисту прав, свобод чи інтересів особи, про захист яких просить позивач, але в межах визначених КАС України повноважень.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в частині зобовязання відповідача нарахувати та сплатити на користь позивача недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня у 2010 році, у відповідності до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, встановленої на день нарахування, з урахуванням виплаченої суми, визнавши дії відповідача в частині невиплати грошової допомоги у повному обсязі неправомірними.

На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані суду докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 22 Конституції України, ст. ст. 2, 12, 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 9,11, 86, 159, 160-162 183-2 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради в частині невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі щорічної грошової допомоги до 5 травня у 2010 році неправомірними.

Зобовязати Департамент праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня у 2010 році, у відповідності до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, встановленої на день нарахування, з урахуванням виплаченої суми.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: