Справа № 591/1531/17
Суддя: Бурда Б. В.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1531/17
Провадження № 2-а/591/333/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого – судді Бурда Б.В,
при секретарі – Гребенькової О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про скасування постанови державного виконавця, -
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 13.03.2017 року ВП№53256338 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та від 16.03.2017 року ВП№53584652 про відкриття виконавчого провадження. Свої вимоги мотивує тим, що в оскаржуваній постанові про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження державним виконавцем не наведено доказів щодо понесення ним витрат на товари та послуги у розмірі 79,49 грн. згідно розрахунку витрат виконавчого провадження. Окрім того, судове рішення було виконане позивачем добровільно, про що було повідомлено державного виконавця. Тому відсутні підстави для стягнення з нього витрат виконавчого провадження.
Відповідач сповіщений по час та місце розгляду справи до суду не з’явився. Подав письмові заперечення, які обґрунтовує тим, що дії державних виконавців під час винесення постанов про стягнення витрат виконавчого провадження та про відкриття виконавчого провадження відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження".
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані суду докази, вважає позов обґрунтованим з огляду на таке.
Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебувало виконавче провадження ВП№53256338 з примусового виконання виконавчого листа від 17.01.2017 року виданого Зарічним районним судом м. Суми про зобов’язання Головного управління ПФУ в Сумській області скласти та направити до Сумського обласного військового комісаріату список осіб, пенсії яких підлягають перерахунку який містить ім'я «Поліщук Леонід Григорович» та який за формою відповідає додатку 1 постанови КМУ від 13.02.2008 року № 45.
13 березня 2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області винесено постанову ВП №53256386 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 79,49 грн.
16 березня 2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, на підставі вищевказаної постанови державного виконавця про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, винесена постанова ВП №53584652 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з позивача на користь держави витрат виконавчого провадження в розмірі 79,49 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі по тексту - Закон № 1404-УІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 2 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад законності, справедливості, неупередженості та об'єктивності, забезпечення права на оскарження дій чи бездіяльності державних виконавців.
Статтею 42 Закону України “Про виконавче провадження” визначено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувана; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (ч. 2 ст. 42 Закону №1404-УІІІ).
Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону №1404-УІІІ витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.
За приписами п. 2 розділу VI Інструкції №512/5 (в редакції наказу від 29.09.2016, що діє з 05.10.2016) витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону №1404-УІІІ реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.
Державним виконавцем не наведено доказів правомірності понесених ним витрат, зокрема кількості та вартості паперу, марок, а також не зазначено нормативний акт яким передбачається платне використання Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, та нормативний акт, яким встановлюється вартість його використання.
Посилання відповідача на Наказ МЮ України № 954/5 від 24.03.2017 року не заслуговує на увагу, оскільки даний нормативний акт не був чинним на час винесення постанови про стягання витрат виконавчого провадження.
Окрім того, стягнення витрат є заходом, який застосовується державним виконавцем у випадку невиконання боржником рішення суду в строк, що ним встановлений.
Позивач зазначив, що рішення суду ним виконане в добровільному порядку відразу після набрання ним законної сили. В той же час, будь-яких доказів не виконання боржником (позивачем у даній справі) рішення суду в добровільному порядку відповідачем суду не надано.
Верховний суд України в своїй постанові від 28 січня 2015 року вказав, що в разі отримання документального підтвердження повного виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, пов’язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.
Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору та витрат з боржника. Виконавчий збір та витрати стягуються на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.
Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За наведених обставин суд вважає, що дії відповідача не відповідають вимогам закону, а відтак адміністративний позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 69,71,72,159-163, 181 КАС України,-
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ВП №53256386 від 13.03.2017 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.
Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ВП №53584652 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ВП №53256386 від 13.03.2017 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.
Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання повного тексту постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст постанови суду виготовлено 08 червня 2017 року.