Справа № 809/523/17
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2017 р. Справа № 809/523/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді: Кишинського М.І.,

за участю секретаря судового засідання: Дмитрашко О.М.,

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3 Дмитроича,

до відповідача: Івано-Франківської митниці ДФС України, Головного управління державної казначейської служби України у м.Києві,

про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №206050001/2016/403560 від 21.10.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці ДФС України, Головного управління державної казначейської служби України у м.Києві про про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №206050001/2016/403560 від 21.10.2016 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 жовтня 2016 року ОСОБА_3 було придбано в Нідерландах за 5 000 євро легковий автомобіль марки Opel Insignia 2.0 CDTI. 09 жовтня 2016 року на пункті пропуску "Шегині-Медика" було здійснено повний пропуск легкового автомобіля, марки Opel Insignia номер кузова - "W0LGT6EM4B1196962", що підтверджується листом ДКД - ЕЕ №206050001.2016.403106.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з підстав викладених в позові підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив, свої обґрунтування виклав в письмових запереченнях просив в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду направив письмові заперечення на адміністративний позов, просить в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України на користь позивача надмірно сплаченого державного мита відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши думку представника позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши і оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне.

Відносини, що виникають у сфері проведення митного оформлення, ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, а також відповідальності за порушення митного законодавства, урегульовані Митним кодексом України (далі - МК).

Згідно вимог ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

20.10.2016 року декларантом ФОП ОСОБА_4 подано МД 206050001/2016/403489 на транспортний засіб марки "ОРЕL", модель "INSIGNIA", номер кузова W0LGT6EM4B1196962, календарний рік виготовлення - 2011, модельний рік виготовлення - 2011, виробник - АDAM ОРЕL АG.

В даній декларації п. 42 визначено ціну товару в розмірі 5000 євро згідно рядка 46 статистична вартість якого становила 141043,04 грн.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.( ст.49 МК України)

Згідно із ч.1 ст.51 Кодексу митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Кодексом передбачено, що одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України)

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів передбачено у ч.2 ст. 53 МК України , зокрема: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі - продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за відповідним методом. При поданні декларації позивачем вибрано основний метод.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відомості доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації (п. 5 ст. 264 МКУ)

Відповідно до ч.1 ст. 54 МКУ контроль правильності митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналізуючи подані документи до митного оформлення, декларантом не було подано повний перелік первинних документів, зазначених в ч.2 ст.53 МКУ, а саме документів, які підтверджують про сплату суми вказаної в рахунку-фактурі за даний товар.

Відповідно до норм чинного законодавства у разі якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 Кодексу, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органів доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

У зв'язку з вище наведеним на виконання вимог ч.2 ст.53 МКУ посадовою особою митниці 20.10.2016 року направлено електронне повідомлення декларанту з вимогою про надання додаткових документів, які підтверджують митну вартість: «відповідно до частини 2 ст.53 МКУ.

В даному випадку додаткові документи вимагались на основі того, що документи подані до митного оформлення не містять всіх відомостей, підтверджуючих, щодо ціни, що була фактично сплачена за даний товар.

З огляду на вище вказане, відповідно п.2 ч.6 ст.54 МКУ, в разі не подання декларантом або уповноваженою ним особою будь-якого документу, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактичні сплачена або підлягає сплаті за ці товари - є підставою відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

На підставі наведених вище обставин митний орган відмовив у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення про що заповнено картку відмови № 206050001/2016/00629.

В даному випадку МД не могла бути оформлена за основним методом - за ціною договору, бо сума, яка зазначена в рахунку-фактурі не була підтверджена.

Враховуючи дані обставини Івано-Франківською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості № 206050001/2016/000558/2 від 20.10.2016 року.

Згідно із ч.5 ст.54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

В ч.4 ст.57 МКУ, зазначено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів і декларантом. Консультація була проведена при застосуванні другорядного методу, між органом доходів і зборів та декларантом. Консультація проводиться в усній формі, бо тільки на вимогу декларанта, відповідно до п.6 ст. 55 МКУ консультація надається у письмовому вигляді, від декларанта така вимога на митницю не надходила.

Як зазначається в рішенні про коригування, то основний метод не застосований, у звязку з відсутністю в документах, зазначених в ч.2 ст.53 МКУ всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей, щодо ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за ці товари. У звязку з цим посадовою особою і було направлено повідомлення з вимогою додаткових документів.

Аналогічної позиції дотримується Львівський апеляційний адміністративний суд під час перегляду справи про скасування рішень про коригування митної вартості №876/937/17 від 23.02.2017 року та рішення №876/1417/17 від 23.03.2017 року.

Статтею 57 МКУ встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за: основним та другорядними методами. Першим (основним) методом визначення митної вартості товарів, які імпортуються, є метод за ціною договору (вартість операцій). Кожний наступний (другорядний) метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Щодо не доведеності неможливості застосування попередніх пяти методів, вказуємо, що при визначені митної вартості транспортного засобу, якщо немає можливості застосування основного методу, застосовуються другорядні.

В даному випадку інспектор не міг застосувати жоден із другорядних методів.

Митна вартість товару визначена за резервним методом (ст.64 Митного кодексу України). Перший метод не застосований, у зв'язку з відсутністю в документах, зазначених в ч.2 ст.53 Митного кодексу України всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за ці товари. 2-5 методи визначення митної вартості (ст.59-63 Митного кодексу України) не застосовані, у зв'язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари (ст.59, ст.60 Митного кодексу України), та даних на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів 4 і 5 (ст.62, ст.63 Митного кодексу України). Джерело інформації: Каталог SCHWACKELISTE 08/2016 ст. 840 з врахуванням коригувань на комплектацію автомобіля та технічний стан. Проведено консультацію з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчиняти дії, передбачені п.5 частини другої ст. 55 та Главою 4 Митного кодексу України.

Ціна транспортного засобу була скоригована і приведена у відповідність залежно від комплектації та технічного стану транспортного засобу, отже, митна вартість визначена за резервним методом, про що і проводились консультації між органом доходів і зборів та декларантом.

Як зазначено в рішенні про коригування, джерелом інформації є Каталог SCHWACKELISTE 08/2016 ст. 840, який використовується органами доходів і зборів згідно наказу Державної митної служби України «Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів» від 13.10.2006 року № 885.

Згідно каталога SCHWACKELISTE 08/2016 ст. 840 визначена митна вартість автомобіля - 10800,00 євро + 5,5% автоматична коробка передач =11 394 євро - 35% пошкодження =7 407 євро (митна вартість).

Враховуючи те, що митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів 21.10.2016 року декларантом ФОП ОСОБА_4 подано МД № 206050001/2017/403536 та здійснено оформлення даного транспортного засобу.

В даній декларації п. 42 визначено ціну товару в розмірі 5000 євро згідно рядка 46 статистична вартість якого становила 209044,24 грн.

Контроль за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів при ввезенні їх на митну територію України з метою недопущення випадків заниження бази оподаткування і надходжень до Державного бюджету України здійснюється відповідно наказу Державної митної служби України від 13.10.06 року № 885.

У пункті 1.1 наказу зазначено про необхідність забезпечення постійного контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів з урахуванням принципів Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.03 року №142/5/2092 (далі - Методика), за формулами, зазначеними в п. 7.35 Методики, за використанням посадовими особами митних органів, уповноваженими особами експертних установ та організацій сталих понижуючих коефіцієнтів при проведенні оцінки транспортних засобів, вузлів і агрегатів.

Виходячи з вищенаведеного, при надані рішення про коригування митної вартості №206050001/2016/000558/2 від 20.10.2016 року митницею дотримано вимоги Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів.

На підставі вищенаведеного, суд вважає що позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенны позову выдмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 06.06.2017 року.