Справа № 826/11084/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 червня 2017 року № 826/11084/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Патрєвої Ю.П., третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконними дій щодо прийняття рішення, скасування рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Патрєвої Ю.П., третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконними дій щодо прийняття рішення від 01.06.2016 №29857656, визнання протиправним та скасування рішення від 01.06.2016 №29857656.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки на момент прийняття такого рішення була винесена ухвала про забезпечення позову , якою накладено арешт на спірне майно.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Патрєва Ю.П. заперечувала проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, з яких вбачається, що на час прийняття оскаржуваного рішення обтяження (арешт) спірного нерухомого майна не був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, отже рішення від 01.06.2016 №29857656, прийнято відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Третя особа явку представника в судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового вирішення справи.

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем, відповідачем, третіми особами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 належав на праві приватної власності гараж за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому, рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Патрєвої Ю.П. від 01.06.2016 №29857656 проведено державну реєстрацію права власності вказано вище гаражу за ОСОБА_3.

Суть офіційного з'ясування всіх обставин у справі визначена в частинах четвертій та п'ятій статті 11 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи зобов'язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

Згідно з нормативним приписом статті 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Таким законом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Як визначено абзацу 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частини 1 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав є обов'язковою.

У відповідності до частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема: право власності на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

У відповідності до пункту 2 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено виключний перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, а саме, у державній реєстрації може бути відмовлено у разі, якщо: заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Отже, підставою для відмови в державній реєстрації прав є, зокрема, реєстрація обтяжень, встановлених щодо цього майна

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25.05.20165 по справі №754/4762/16-ц задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, ДП «Інформаційний центр Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 про визнання електронних торгів недійсними, накладено арешт на гаражний бокс АДРЕСА_1

Позивачем не надано доказів звернення, до державного реєстратора щодо проведення державної реєстрації обтяження (арешту) на підставі вказаної ухвали Деснянського районного суду м. Києва.

Суд зауважує, що відповідач не є стороною у справі №754/4762/16-ц та позивачем не надано належних доказів обізнаності відповідача про наявність вказаного арешту.

Проте, судом встановлено, що станом на 01.06.2016 18:30 годин обтяження (арешт) щодо вказаного гаражного боксу не зареєстровано.

Згідно з частини 4 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Враховуючи, що станом на час прийняття рішення від 01.06.2016 №29857656, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відсутні записи про державну реєстрацію обтяження (арешту) на вказаний вище гаражний бокс, оскільки сторонами не наведено та судом не встановлено інших підстав для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на гаражний бокс за ОСОБА_3, отже при прийняття рішення від 01.06.2016 №29857656 відповідач діяла в межах наданих повноважень відповідно до згадуваних норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи на вищенаведене, виходячи з наявних матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Скарга про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції. Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда