Справа № 804/5904/16
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2017 рокусправа № 804/5904/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - ОСОБА_1 дов від 05.05.2017

третьої особи: - Манзенко М.В. дов від 13.05.2017, Кот М.І. дов від 03.01.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року

у справі № 804/5904/16

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

третя особа публічне акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат»

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління держпраці у Дніпропетровській області щодо не розгляду скарги ОСОБА_4 від 31.05.2016 на акт по формі Н-5, складений 11.04.2016 комісією ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» та не прийняття по скарзі рішення згідно з Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ №1232 від 30.11.11;

- зобов'язати Головне управління держпраці у Дніпропетровській області розглянути відповідно до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ №1232 від 30.11.11 скаргу ОСОБА_4 на акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 31.01.2015, по формі Н-5, складений 11.04.2016 комісією ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 31.01.2015 під час робочої зміни, при виході із автомобіля «Урал» на зупинці ЦНС, послизнулася на сходинці автомобіля та вдарилася об сходи копчиком, спиною, ліктями та потилицею та впала на землю. 11.04.2016 комісією з розслідування нещасного випадку ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», складено акт по формі Н-5, згідно якого даний нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом. Позивач не погодившись з складеним ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» актом звернулась до Головного управління держпраці у Дніпропетровській області із скаргою 31.05.2016.

Листом №М-412-11/04 від 22.06.2016 Головне Управління держпраці у Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_4 про відсутність підстав для проведення повторного розслідування, але фактично скаргу від 31.05.2016 відповідно до Порядку №1232 відповідач не розглянув.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2016 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що скарга ОСОБА_4 від 31.05.2016 розглянута і відповідь надана, той факт, що зміст відповіді на думку позивача не містить в собі рішення про призначення повторного розслідування не є підставою для встановлення бездіяльності відповідача стосовно даної скарги позивача від 31.05.2016. Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30.11.2011, не встановлює обов'язку відповідача виносити припис за формою Н-9 у зв'язку із зверненням ОСОБА_4 зі скаргою на акт по формі Н-5. Крім того, складення обов'язкового до виконання роботодавцем припису про призначення повторного розслідування (форма Н-9) за наслідками розгляду скарги є дискреційним повноваженням органу Держпраці, тому задоволення позовних вимог в частині є формою втручання в дискреційні повноваження державного органу, що є неприпустимим.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач зазначає, що судом першої інстанції не досліджено всі обставини справи, що мають суттєве значення для вирішення спору по суті. Суд першої інстанції не взяв до уваги, що акт по формі Н-5 від 11.04.2016, складений комісією з розслідування обставин та причин настання нещасного випадку при проведенні розслідування цих обставин, має низку недоліків, розбіжностей та протиріч та очевидне спотворення роботодавцем обставин нещасного випадку.

Так, вказаною комісією не задоволено клопотання про направлення до керівництва Грушевського кар'єру запиту щодо переліку осіб, які працювали 31.01.2015 у зміні комплексу КГТ 500, добичної дільниці Грушевського кар'єру та їхали автомобілем НОМЕР_1 на зміну близько 08-00 год., про опитування цих осіб, тобто комісією не були опитані всі працівники зміни, які їхали з позивачем в автомобілі УРАЛ та бачили її падіння з нього, що зумовило неповне та необ'єктивне розслідування. Також не були опитані конкретні особи, на які посилалась позивач, як свідків нещасного випадку, а достовірність пояснень опитаних свідків, які містять протиріччя, не були перевірені комісією належним чином. Вищенаведені обставини не прийняті відповідачем до уваги, а відтак останнім не здійснено перевірку законності проведеного ПАТ «Марганецький ГЗК» розслідування нещасного випадку. Також у порушення вимог Порядку не видано припис для проведення повторного розслідування в зв'язку з наявністю неопитаних комісією свідків нещасного випадку, не усунення протиріч, не витребування інформації з метеослужб та медичних закладів, не звернення комісії до відповідних установ з питань призначення судово-медичної експертизи тощо.

Позивач наполягає на тому, що листом від 22.06.2016 «Щодо розгляду звернення» відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для проведення повторного розслідування, але скаргу від 31.05.2016 не розглянув, та передбаченого п.34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30.11.2011, рішення по скарзі не прийняв, хоча рішення має оформлюється рішенням, приписом, наказом тощо.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання позивач повідомлений судом належним чином.

Представник відповідача та представники третьої особи проти задоволення апеляційної скарги заперечують, просять залишити постанову суду першої інстанції без змін як законну та обґрунтовану. Зазначають, що до повноважень комісії не входить встановлення правдивості наданих в комісію пояснень, а прийняття припису за наслідками розгляду скарги є правом органів та посадових осіб Держпраці, а не обов'язком вимагати від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 31.01.2015 позивач - ОСОБА_4 під час робочої зміни, при виході із автомобіля «Урал» на зупинці ЦНС, послизнулась на сходинці автомобіля та вдарилась о сходи куприком, спиною, ліктями і потилицею та впала на землю.

Розслідування даного нещасного випадку відбувалось наступним чином:

- первинне розслідування у період з 03.02.2015 по 03.03.2015 згідно наказу ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» № 126 від 03.02.2015;

- повторне розслідування нещасного випадку у період з 24.04.2015 по 22.06.2015 на виконання припису Криворізького гірничопромислового територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, правонаступником якого є Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області від 22.04.2015 № 2-04/01 (а. с.26), відповідно до наказу ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» № 500 від 24.04.2015;

- додаткове розслідування нещасного випадку у період з 20.10.2015 по 11.11.2015 на виконання припису Криворізького гірничопромислового територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України № 1-09/2 від 18.09.2015 (а. с.27) відповідно до наказу ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» № 1276 від 20.10.2015;

- повторне розслідування нещасного випадку у період з 15.03.2016 по 11.04.2016 на виконання припису Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 2-1.1 від 11.03.2016 (а. с.28) відповідно до наказу ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» № 199 від 15.03.2016.

Так, наказом ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» від 15.03.2016 призначено комісію із проведення розслідування нещасного випадку, що стався з машиністом насосних обладнань 2-го розряду - ОСОБА_4 на території автобусної зупинки ЦНС, що знаходиться на робочій площадки горизонту + 45, поперечник 37+00, вісь 2700 автодороги №2 Грушевського кар'єру ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», територія видобування 31.01.2015.

Комісія з розслідування нещасного випадку провела розслідування такого випадку відповідно до вимог Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232.

За результатами розслідування складений акт від 11.04.2016 форми Н-5 (а. с.12-14).

Відповідно до висновку вказаного акту нещасний випадок, що трапився о 08 год. 20 хв. 31.01.2015 на зупинці ЦНС Грушевського кар'єра з ОСОБА_4 не пов'язаний з виробництвом, так як він не підпадає під дію п.15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 30.11.2011.

При цьому комісією встановлено наступне:

- вказаного у приписі форми Н-9 №2-1.1 від 11.03.2016 свідка ОСОБА_6 комісії допитати не вдається можливим, оскільки він знаходиться за кордоном;

- зазначений в заяві ОСОБА_4 від 29.10.2015 ОСОБА_7Н.з, не знаходився в УРАЛе на зупинці ЦНС та не може бути свідком нещасного випадку;

- зазначений в заяві та протоколі допиту ОСОБА_4 машиніст екскаватора ОСОБА_8 факт травмування не підтверджує;

- особи, що знаходилися в УРАЛі 31.01.2015, робітники ділянки КГТО-5000 ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11А, нічого не знають про травмування ОСОБА_4;

- пояснення ОСОБА_7 суперечать поясненням інших причетних осіб;

- потерпіла працювала до кінця зміни, за медичною допомогою в процесі та до кінця зміни не зверталась;

- пояснення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суперечать поясненням ОСОБА_4;

- факт падіння ОСОБА_4 не підтверджується робітниками, що перебували поруч;

Ознайомившись з пояснювальними записками, згідно допитів вказаних в приписі форми Н-9 №2-1.1 від 11.03.2016 осіб, ознайомившись з матеріалами попереднього розслідування та медичними документами, комісією вирішено долучити до матеріалів розслідування матеріали попередніх розслідувань.

Організаційних та технічних причин для настання нещасного випадку не встановлено.

Позивач, не погодившись з висновками комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку, які зафіксовані в матеріалах повторного розслідування, в акті форми Н-5 від 11.04.2016, звернулась до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області зі скаргою від 31.05.2016 (а.с.9), в якій просила:

- скасувати складений ПАТ «Марганецький ГЗК» акт про розслідування нещасного випадку по формі Н-5 від 11.04.2016,

- направити до ПАТ «Марганецький ГЗК» відповідний припис та зобов'язати ПАТ «Марганецький ГЗК» провести повторне розслідування нещасного випадку на виробництві, що стався з працівником ОСОБА_4 31.01.2015 під час виконання трудових обов'язків (а. с.9-11).

Листом від 22.06.2016 № М-412-11/04 Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області надало відповідь позивачеві, в якій повідомило, що Комісія провела розслідування та опитала свідків і осіб, причетних до нещасного випадку і на момент проведення розслідування вказані у скарзі громадяни були опитані, одночасно зазначивши, що до повноважень Комісії не входить встановлення правдивості наданих в Комісію пояснень.

Посилаючись на вказані обставини, ГУ Держпраці у Дніпропетровській області не встановило підстав для призначення повторного розслідування (а. с.8).

ОСОБА_4, вважаючи, що відповідачем не розглянуто вищевказану скаргу від 31.05.2016 у відповідності до вимог Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30.11.2011, лист відповідача від 22.06.2016 № М-412-11/04 не є відповідним рішенням, прийнятим по суті скарги від 31.05.2016, звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

За визначенням п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.99 № 1105-XIV нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232 затверджено Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, який визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах (п.1 Порядку №1232).

Згідно п.7 Порядку № 1232 (в редакції на момент виникнення спірних відносин) розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

За приписами пп.2 п.10 Порядку № 1232 роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених пунктом 37 цього Порядку), зобов'язаний протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування.

У відповідності до п.14 Порядку № 1232 комісія зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення:

обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб;

визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;

з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку;

вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо);

визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом;

установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам;

скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження;

Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою та всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою Н-5 як його невід'ємну частину.

У разі коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов'язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5.

В п.15 Порядку № 1232 визначено обставини, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1.

Пунктом 16 Порядку № 1232 визначено обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом.

Відповідно до абз.2 п.17 Порядку № 1232 матеріалами розслідування є акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом), наказ про утворення комісії, картка за формою П-5 (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пояснення потерпілого, осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб (у разі їх наявності), копії документів про кваліфікацію працівника, проведення відповідних інструктажів та медичних оглядів, а також отримання завдання на виконання роботи, під час якої стався нещасний випадок (за наявності), а також у разі потреби витяги з експлуатаційної документації, схеми, фотографії, інші документи, що характеризують стан робочого місця (устаткування, апаратури, матеріалів тощо), висновок лікувально-профілактичного закладу про стан сп'яніння, наявність в організмі потерпілого алкоголю, наркотичних чи отруйних речовин.

Виходячи з аналізу наведених норм, обов'язок щодо розслідування нещасного випадку покладений саме на комісію, створену роботодавцем.

В свою чергу, відповідно до п. 33 вказаного Порядку № 1232 контроль за своєчасністю та об'єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції.

Зазначені у цьому пункті органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку.

Відповідно до п.34 Порядку № 1232 посадова особа органу Держгірпромнагляду (Держпраці) в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1.

Рішення посадової особи органу Держгірпромнагляду (Держпраці) може бути оскаржено у судовому порядку. На час розгляду справи у суді дія припису за формою Н-9 зупиняється.

Відповідно до пп.13 п.4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль за своєчасністю та об'єктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві, їх документальним оформленням і веденням обліку, виконанням заходів з усунення причин нещасних випадків.

Пунктом 7 вказаного Положення визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Таким чином, до повноважень органів Держпраці входять повноваження з контролю за своєчасністю та об'єктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві.

При цьому ці повноваження можуть бути реалізовані такими органами шляхом застосування права вимагати від роботодавця:

- вимагати від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку,

- вимагати від роботодавця затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1,

- вимагати від роботодавця визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом,

- вимагати від роботодавця складення акта за формою Н-5 або Н-1.

І це право може бути реалізоване шляхом видачі органом Держпраці обов'язкового для виконання роботодавцем припису на вчинення відповідних дій.

Отже, які вірно зазначено відповідачем, саме правом, а не обов'язком вимагати від роботодавця проведення повторного розслідування наділена посадова особа Держпраці.

За правилами ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

В межах даної справи ОСОБА_4 оскаржує протиправну бездіяльність ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, що виразилась у не розгляді скарги ОСОБА_4 від 31.05.2016 на акт по формі Н-5, складений 11.04.2016 комісією ПАТ «Марганецький ГЗК», та не прийнятті по скарзі рішення згідно з Порядком № 1232, і просить зобов'язати відповідача розглянути відповідно до Порядку № 1232 вказану скаргу ОСОБА_4

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України бездіяльність суб'єкта владних повноважень є такою, яка порушує права і свободи особи в тому разі, якщо певні дії повинні вчинятись таким суб'єктом відносно цієї особи, виходячи з наданої йому компетенції, тобто визначені законодавством як обов'язок суб'єкта влад них повноважень, але через невиконання таким суб'єктом своїх обов'язків вчинені не були.

Як встановлено вище, у скарзі від 31.05.2015 ОСОБА_4 просила ГУ Держпраці у Дніпропетровській області скасувати складений ПАТ «Марганецький ГЗК» акт про розслідування нещасного випадку по формі Н-5 від 11.04.2016 та направити до ПАТ «Марганецький ГЗК» відповідний припис і зобов'язати ПАТ «Марганецький ГЗК» провести повторне розслідування нещасного випадку на виробництві, що стався з працівником ОСОБА_4 31.01.2015 (а. с.9-11).

Виходячи з положень наведених вище п.п.33, 34 Порядку № 1232, вбачається, що посадові особи органів Держпраці не наділені повноваженнями щодо скасування складених комісією роботодавця актів форми Н-5, а питання винесення припису з вимогою провести повторне розслідування нещасного випадку на виробництві, обов'язкового для виконання роботодавцем - є правом відповідної посадової особи органу Держпраці, а не обов'язком.

За таких обставин зазначення відповідачем у листі-відповіді від 22.06.2016 № М-412-11/04 про відсутність підстав для призначення повторного розслідування нещасного випадку позивача фактично є відмовою у винесенні відповідачем припису з вимогою до третьої особи провести повторне розслідування вказаного нещасного випадку, яка не є свідченням допущення відповідачем протиправної бездіяльності.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до такого висновку відповідач дійшов за результатами розгляду скарги позивача від 31.05.2015.

Під час розгляду цієї скарги відповідачем досліджувались витребувані, третьою особою надані матеріали службового розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 31.01.2015, а саме: акт форми Н-5 від 11.04.2016 з матеріалами, що додані до цього акту. Також предметом дослідження в ході розгляду скарги позивача були інші наявні у відповідача документи, що подавались йому раніше. (Вказані документи оглянуті апеляційним судом в судовому засіданні).

Наведені докази в їх сукупності спростовують твердження позивача про допущену з боку відповідача бездіяльність з приводу не розгляду скарги від 31.05.2016 на акт форми Н-5 від 11.04.2016.

Посилання позивача, що рішення посадової особи органів Держпраці має оформлюється рішенням, приписом, наказом тощо, а листи, повідомлення не є формою рішення і відповідно до чинного законодавства не можуть бути предметом оскарження, апеляційний суд не приймає до уваги як такі, що не ґрунтуються на наведених нормах чинного законодавства, оскільки на законодавчому рівні не встановлено певної форми відмови територіальних органів Держпраці у внесенні припису про призначення повторного розслідування нещасного випадку, що б, відповідно, свідчило про порушення відповідачем конкретних норм чинного законодавства.

Таким чином, відповідачем розглянуто скаргу ОСОБА_4 від 31.05.2016 і надано мотивовану відповідь у межах існуючих повноважень, а відтак підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду скарги ОСОБА_4 від 31.05.2016 на акт по формі Н-5, складений 11.04.2016 комісією ПАТ «Марганецький ГЗК», та не прийняття по скарзі рішення згідно з Порядком № 1232, - відсутні.

Отже, апеляційний суд вважає правомірною відмову суду першої інстанції у задоволенні позову в цій частині вимог, відповідно, відсутні підстави для задоволення позовної вимого про зобов'язання відповідача розглянути вказану скаргу ОСОБА_4 відповідно до Порядку № 1232.

Апеляційний суд вважає також вірним висновок суду першої інстанції, що право вимагати від роботодавця проведення повторного розслідування нещасного випадку шляхом видачі відповідного припису є дискреційними повноваженнями Держпраці, тобто повноваженнями, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним (згідно Рекомендації № К(80)2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980), і суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень шляхом зобов'язання його вчинити певні дії.

Водночас апеляційний суд звертає увагу, що доводи позивача фактично ґрунтуються на незгоді з висновками Комісії, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_4 31.01.2015, не пов'язаний з виробництвом, проте, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає суті цих доводів, оскільки сама по собі відмова органу Держпраці у складанні припису про зобов'язання роботодавця провести повторне розслідування нещасного випадку не призводить до визнання нещасного випадку, який стався з ОСОБА_4 31.01.2015, таким, що пов'язаний з виробництвом.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи ухвалив обґрунтоване та законне рішення. Передбачені ст.202 КАС України підстави для його скасування та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року у справі 804/5904/16залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко