Справа № 2-а-2694/11/1412
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2012-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2012 р.Справа № 2-а-2694/11/1412

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Притуляк І.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Романішина В.Л.,

суддів: Бойка А.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва на постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 06 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2011р. ОСОБА_2 звернулася до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовом до УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва про поновлення строку звернення до суду, визнання дій неправомірними, зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату щомісячної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2006-2010р.р. з виплатою її в подальшому.

Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 06.04.2011р. позов задоволено частково. Зобовязано УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва здійснити перерахунок та виплату позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період часу з 22.05.2008р. по 31.12.2010р. з урахуванням виплачених сум. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції від 19.12.2006р., дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

У 2010 році зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не вносились та її дія не зупинялась, тому нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернулася до суду з позовом 28.02.2011 року. За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 28.08.2010 року та вважає, що дата звернення з позовом до суду має бути кінцевим терміном здійснення перерахунку.

Відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни»доплат до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на УПФУ зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Апеляційний суд вважає, що положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно якого мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не може бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячного підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки чинним законодавством іншого визначення розміру мінімальної пенсії за віком не передбачено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст.195, 197 ч.1, 198 ч.1 п.3, 202 ч.1 п.4, 207, 254 ч.5 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 06 квітня 2011 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_2 недоплачену суму державної соціальної грошової допомоги як дитині війни, у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період часу з 28.08.2010р. по 28.02.2011р. з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги за період з 01.01.2006р. по 27.08.2010р. залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Бойко А.В.

ОСОБА_1