Справа № 336/34/17-а (2-а/336/78/17)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2017 рокусправа № 336/34/17-а 2-а/336/78/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року у справі № 336/34/17-а (2-а/336/78/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя (далі - відповідач) щодо не призначення позивачу дострокової пенсії за місяць;

- зобовязати відповідача призначити, нараховувати та вплачувати позивачу дострокової пенсії за віком.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано оформлене листом від 15.11.2016 року за № 271/М-1 рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні дострокової пенсії за віком як батькові дитини-інваліда з дитинства неправомірним;

- зобовязано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 07.11.2016 року про призначення йому пенсії за віком згідно п.3 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм чинного законодавства, відповідач просить постанову суду першої інстанції у даній справі скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких вказав, що суд повно встановив обставини справи та прийняв законне рішення, підстави для його скасування відсутні.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що позивач у шлюбі з ОСОБА_2 мають дитину-інваліда з дитинства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-6).

Позивач 07.11.2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком як батьку дитини-інваліда з дитинства.

15.11.2016 року відповідач своїм листом за № 271/М-1 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком як батьку дитини-інваліда з дитинства. Підставою для відмови у призначенні цього виду пенсії було те, що мати дитини використала право на призначення пенсії до досягнення віку.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки дружина позивача ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності, а позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії як батьку, який здійснював виховання дитини-інваліда та за наявності необхідного стажу роботи для призначення пенсії, рішення відповідача у призначені пенсії є неправомірною.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), який набрав чинності 1січня 2004 року.

Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно зі статтею 26 цього ж Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 Прикінцевих положень Закону №- 1058-IV (у редакції станом на час виникнення спірних відносин) жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15років страхового стажу.

Умови призначення пенсій батькові дитини-інваліда визначено в абзаці пятому пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV. З часу прийняття Закону №1058-IV ці умови змінювалися.

Так, відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (у редакції від 1 січня 2004 року) пунктом 5 Прикінцевих положень було передбачено, що у разі відсутності матері, якщо виховання пятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за пять років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

З 1 січня 2006 року Законом України від 3 листопада 2005 року № 3058-IV «Про внесення зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності, до абзацу пятого пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV було внесено зміни, згідно з якими за вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання пятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за пять років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Отже, з 1 січня 2006 року матері надається право вибору особи, яка буде одержувати дострокову пенсію за віком: вона сама або батько дітей.

Судом першої встановлено, що позивач є батьком ОСОБА_3 (народився 02 липня 1996 року), інваліда з дитинства.

Дружина позивача - ОСОБА_2 з 20.01.2014 року оформила пенсію по інвалідності.

В даному випадку, своє право на отримання пенсії з підстав, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, ОСОБА_2 не використала, надавши згоду на призначення пенсії з цих підстав своєму чоловікові батькові дитини-інваліда, який здійснював виховання сина.

Відповідачем не оспорювався факт догляду позивачем сина, який був дитиною-інвалідом з дитинства.

Крім того, згідно копії трудової книжки, позивач має більше 20 років страхового стажу.

На думку колегії суддів, абзацом пятим пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV визначено спеціальне субєктивне право батька (за вибором матері), як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матірю свого права на призначення дострокової пенсії за віком, передбаченого іншими нормами законодавства, якщо вона скористалася своїм правом і відмовилася від пенсії, передбаченою абзацом четвертим пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи критерії правомірності, які предявляються до рішень субєкта владних повноважень та які визначені ч.3 ст.2 КАС України, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав рішення відповідача неправомірними та скасував його, а на поновлення порушених прав позивача правомірно прийняв рішення про зобовязання відповідача вчинити певні дії у межах його компетенції.

За таких обставин, у межах доводів апеляційної скарги підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року у справі № 336/34/17-а (2-а/336/78/17) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.А. Щербак