Справа № 820/5924/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

22 травня 2017 р. №820/5924/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - Загорулька Є.О.,

представника відповідачів - Діденко А.О.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТ АВТО СЕРВІС" до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління ДФС у Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Лозівська міська рада Харківської області, ОСОБА_4 про скасування податкового повідомлення-рішення та рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 11.08.2016 №;

- скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області про результати розгляду скарги від 24.10.2016 № 5865/10/20-40-10-01-14.

Ухвалою суду від 26.01.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Лозівську міську раду Харківської області.

Ухвалою суду від 23.02.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є необґрунтованими та помилковими, оскільки судження податкового органу про порушення вимог податкового законодавства ТОВ "ЕЛІТ АВТО СЕРВІС" виходить з того, що платник податку неправомірно в уточнюючій податковій декларації з плати за землю за 2016 рік при розрахунку суми до сплати в бюджет зменшив нарахування, починаючи з 04.03.2016, у зв'язку з тим, що договір оренди земельної ділянки розірвано 11.07.2016. Позиція відповідача спростовується тим, що на підставі договору купівлі - продажу від 04.03.2016 №247, укладеного між позивачем та ОСОБА_4, придбано нежитлову будівлю контрольно - пропускного пункту літ. "А-1" загальною площею 12,2 кв.м., а вказана земельна ділянка належала на праві користування Товариству на підставі договору оренди від 26.05.2014, укладеного з Лозівською міською радою строком на 5 років, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідачі проти позову заперечували, від представника відповідача - ГУ ДФС у Харківській області - Діденко А.О. через канцелярію суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством. Також представник відповідача зазначила, що враховуючи умови договору оренди спірної земельної ділянки, припинення вказаного договору закінчується з моменту повернення земельної ділянки орендодавцю, на підставі акту - приймання передачі. Отже, фактичне передання вказаної земельної ділянки відбулось 11.07.2016, про що міститься запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому, представник відповідача зазначила, що касаційною інстанцією визначена правова позиція, що у разі набуття права власності на будинок або споруді, що перебуває на земельній ділянці, наданій у користування, до набувача переходить право користування відповідною земельною ділянкою в тому самому обсязі, що був у попереднього землекористувача. Однак, при цьому договір оренди земельної ділянки попереднього власника нерухомого майна не припиняється автоматично, а новий власник може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на себе у встановленому чинним законодавством порядку. З огляду на викладене, прийняття позивачем самостійного рішення про припинення договору оренди землі суперечить вимогам чинного законодавства.

Також від представника третьої особи - Лозівської міської ради Харківської області - Степанової О.С. до суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник третьої особи заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач про факт продажу будівлі на земельній ділянці, що орендувалась у Лозівської міської ради, повідомив через 2 місяці, за результатами чого на сесії міської ради прийнято рішення про розірвання договору про оренду землі з позивачем. На підставі вказаного складено між позивачем та Лозівською міською радою акт - приймання передачі землі від 08.07.2016, який був зареєстрований - 11.07.2016. Отже, на думку представника третьої особи, під час прийняття спірного податкового повідомлення - рішення контролюючий орган діяв правомірно.

Від третьої особи - ОСОБА_4 через канцелярію суду надійшли письмові пояснення, в яких третя особа не заперечувала проти задоволення позовних вимог та визнала факт придбання у позивача вказаної будівлі. Також третя особа визнавала факт користування земельної ділянки з 04.03.2016, при цьому зазначала, що після набрання законної сили судового рішення по даній справі має намір сплатити податок з орендної плати за землю, починаючи з 04.03.2016.

В судове засідання представник Лозівської міської ради Харківської області та третя особа - ОСОБА_4 не прибули, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, від представника Лозівської міської ради Харківської області - Шульгінової Л.А. через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте, враховуючи наявні матеріали справи та положення ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу без участі представника Лозівської міської ради Харківської області та третьої особи - ОСОБА_4

Представник позивача - Загорулько Є.О. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та додаткових письмових.

Представник відповідачів - Діденко А.О. у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях на позов та додаткових письмових поясненнях обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТ АВТО СЕРВІС" (далі - ТОВ "ЕЛІТ АВТО СЕРВІС") зареєстровано як юридична особа, перебуває на обліку в Лозівській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області як платник податків.

Судом встановлено, що Лозівською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області проведена камеральна перевірка податкової звітності ТОВ "ЕЛІТ АВТО СЕРВІС".

За результатами камеральної перевірки складений акт від 18.07.2016 №209/20-27-12-36 (а.с.18-20), яким встановлено порушення ТОВ "ЕЛІТ АВТО СЕРВІС" вимог п.288.1 ст. 288 ПК України, у зв'язку з чим суб'єктом господарювання занижено суму орендної плати за землю, нараховану на 2016 рік на загальну суму 118792,72 грн.

На підставі висновків, викладених в акті камеральної перевірки, Лозівською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 11.08.2016 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 148490,90 грн., в т.ч. за основним платежем - 118792,72 грн. та штрафними санкціями - 29698,18 грн. (а. с.21).

Зазначене податкове повідомлення - рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Харківській області.

Рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 24.10.2016 № 5865/10/20-40-10-01-14 скарга директора ТОВ "ЕЛІТ АВТО СЕРВІС" залишена без задоволення, а податкове повідомлення - рішення без змін (а.с.27-29).

Перевіряючи обґрунтованість висновків Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, викладених в акті перевірки від 18.07.2016 №209/20-27-12-36, суд встановив наступне.

Згідно акту камеральної перевірки, податковим органом встановлено, що ТОВ "ЕЛІТ АВТО СЕРВІС" неправомірно в уточнюючій податковій декларації з плати за землю за 2016 рік, при розрахунку суми до сплати в бюджет, зменшив нарахування, починаючи з 04.03.2016, оскільки договір оренди земельної ділянки розірвано 11.07.2016.

Як вбачається з матеріалів справи, між Лозівською міською радою Харківської області (орендодавець) та ТОВ "ЕЛІТ АВТО СЕРВІС" (орендар), укладено договір оренди землі від 26.05.2014 №28. Відповідно до п.п.1.1 вказаного договору оренди землі - орендодавець на підставі рішення LХV І сесії VІ скликання Лозівської міської ради від 25.05.2014 №1184 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що розташована за адресою: Харківська області, м. Лозова, Севастопольський бульвар, 7 для будівництва і обслуговування будівель ринкової інфраструктури (кадастровий номер :13:031:0106), згідно з планом земельної ділянки, що додається та є невід'ємною частиною договору. Згідно п.п. 7.4.9 вказаного договору - орендар земельної ділянки зобов'язаний після закінчення строку оренди, або розірвання з будь - яких підстав цього договору повернути орендодавцю земельну ділянку не пізніше ніж 10 днів, при цьому згідно умов зазначеного договору повернення вказаної ділянки передбачає складання акту - приймання передачі земельної ділянки. Також відповідно до п.п. 9.2.4 вказаного договору - договір припиняє свою дію у разі дострокового розірвання договору згідно умов цього договору.

Судом встановлено, що Лозівською міською радою Харківської області було передано у користування ТОВ "ЕЛІТ АВТО СЕРВІС" земельну ділянку, що розташована за адресою: Харківська області, м. Лозова, Севастопольський бульвар, 7 для будівництва і обслуговування будівель ринкової інфраструктури (кадастровий номер :13:031:0106), що підтверджується актом прийому - передачі земельної ділянки (а.с.13).

Також судом встановлено, що між ТОВ "ЕЛІТ АВТО СЕРВІС" (продавець) та ОСОБА_4 (покупець), укладено договір купівлі - продажу від 04.03.2016 (а.с.16). Відповідно до п. 1 вказаного договору купівлі - продажу - продавець продає, а покупець купує нежитлову будівлю контрольно - пропускного пункту, літ. "А-1", загальною площею 12,2 кв.м., що розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, Севастопольський бульвар, 7.

Згідно матеріалів справи, між Лозівською міською радою Харківської області (орендодавець) та ТОВ "ЕЛІТ АВТО СЕРВІС" (орендар), укладено угоду від 30.06.2016 про дострокове розірвання договору оренди землі від 26.06.2014 №28 (а.с.50). Відповідно до умов вказаної угоди визначено, що у зв'язку з продажем нерухомого майна та прийняттям Лозівською міською радою Харківської області рішення від 27.05.2016 № 216 "Про вирішення питань щодо регулювання земельних відносин в м. Лозова" сторони домовились достроково розірвати договір оренди землі від 26.05.2014 № 28, за яким було надано в сорокове платне користування земельну ділянку, загальною площею 0,9438 га, що знаходиться за адресою: м. Лозова, Харківська область, вул. Севастопольський бульвар, 7 (кадастровий номер :13:031:0106) та була надана для будівництва і обслуговування будівель ринкової інфраструктури. Повернення об'єкта оренди здійснюється на підставі акта прийому - передачі. Угода набуває чинності з моменту її державної реєстрації.

Судом встановлено, що за результатами вказаної угоди від 30.06.2016 про дострокове розірвання договору оренди землі від 26.06.2014 №28 ТОВ "ЕЛІТ АВТО СЕРВІС" повернуто Лозівській міській раді Харківської області вказану земельну ділянку, у зв'язку з чим складено акт приймання - передачі від 08.07.2016 (а.с.51).

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, 11.07.2016 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав припинення права оренди вказаної земельної ділянки за ТОВ "ЕЛІТ АВТО СЕРВІС" (а.с.48-49).

Підпунктами 14.1.72 та п.п. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що земельним податком є обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до п.п 269.1.1 та п.п. 269.1.2 п. 269.1 ст. 269 ПК України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно п.п. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 ПК України, об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Положеннями п. 287.7 ст. 287 ПК України визначено, що у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Приписами ч. 1 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до приписів ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Також положеннями ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" визначено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Суд зазначає, що вказаним нормами визначено та врегульовано поняття «платником земельного податку», «об'єкт оподаткування», момент виникнення (набуття, переходу) обов'язку сплати податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані.

В ході судового розгляду судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.03.2016, укладеного між позивачем та ОСОБА_4, остання, набула право власності на нежитлову будівлю контрольно - пропускного пункту, літ. "А-1", загальною прощею 12,2 кв.м., що розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, Севастопольський бульвар, 7, що зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.17).

Земельна ділянка, на якій знаходиться придбаний об'єкт нерухомості, перебувала в користуванні продавця на підставі договору оренди землі від 26.05.2014 №28, укладеного ним із Лозівською міською радою Харківської області.

Суд зазначає, що з огляду на положення п.п. 14.1.72, п.п. 14.1.73 п.14.1 ст. 14, п.п. 269.1.1, п.п. 269.1.2 п. 269.1, п. 269.2 ст. 269, п.п. 270.1.1, п.п. 270.1.2 п. 270.1 ст. 270, п. 287.7 ст. 287 ПК України, платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов'язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Отже, якщо, зокрема, фізична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

При цьому, суд зазначає, що наявність чи відсутність застереження в договорі купівлі-продажу об'єкта нерухомості про те, що продавець продовжує сплачувати орендну плату за земельну ділянку, на яких розташована придбана будівля, а покупець відшкодовуватиме продавцю її сплату, не звільняє останнього від обов'язку сплати податку за земельну ділянку, на якій розташоване набуте ним майно, оскільки договором не можна змінити виконання обов'язку, встановленого податковим законом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08.06.2016 №21-804а16.

Згідно ч.2 ст. 161 КАС України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Стосовно доводів позивача щодо судової практики Вищого господарського суду України від 24.05.2016 по справі №924/1630/14 та судової палати у господарських справах Верховного Суду України, а також в постанові Верховного Суду України від 11.02.2015 по справі за позовом ОСББ "Злагода", суд зазначає, що така правова позиція не є для даного суду обов'язковою до застосування, з огляду на положення ст. 237 КАС України. Щодо посилання позивача на постанову Верховного суду України від 24.12.2010 по справі №21-54а10, як іншої судової практики в даних правовідносинах, суд зазначає, що у вказаній постанові Верховного Суду України та даній справі різні предмети спору, а також правова оцінка надавалась іншим обставинам.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення від 11.08.2016 № НОМЕР_1 є необґрунтоване та прийняте у відповідності до чинного законодавства, через що у задоволенні позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення - рішення, - належить відмовити.

Щодо позовних вимог про скасування рішення від 24.10.2016 № 5865/10/20-40-10-01-14, суд зазначає наступне.

Позивачем було оскаржено податкове повідомлення - рішення від 11.08.2016 № в адміністративному порядку, проте скарга позивача залишена без розгляду, а податкове повідомлення - рішення залишено без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Враховуючи вищевикладене, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішенням, діями або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте, це рішення, дії або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Оскільки наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб'єктивного права позивача, то у разі незгоди з діями чи рішенням контролюючого органу, вимога щодо скасування рішення про розгляд скарги платника податків, не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача.

Таким чином, оскаржуване рішення від 24.10.2016 № 5865/10/20-40-10-01-14 фактично не створюють для позивача юридичних наслідків, оскільки прийняте за результатами вирішення податкового спору в порядку адміністративного оскарження та не є актом реалізації контролюючими органами повноважень у сфері управлінської діяльності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про скасування рішення від 24.10.2016 № 5865/10/20-40-10-01-14.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТ АВТО СЕРВІС" до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління ДФС у Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Лозівська міська рада Харківської області, ОСОБА_4 про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.08.2016 № НОМЕР_1 та рішення від 24.10.2016 № 5865/10/20-40-10-01-14 - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 29 травня 2017 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.