Справа № 203/1571/17
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/1571/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2017 Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Алькова Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов'язання призначити пенсію,-

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що рішенням відповідача №23 від 04 квітня 2017 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через відсутність підтвердження зайнятості позивача на роботі повний робочий день, відсутність пільгової довідки про шкідливі умови праці, відсутність атестації робочого місця. Таке рішення відповідача позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки на момент подачі відповідачу документів для призначення пільгової пенсії позивач досяг 55-річного віку, має пільговий стаж понад 12,5 років, а загальний стаж роботи - понад 38 років. Крім того, пільговий стаж понад 12,5 років позивач має станом на серпень 1992 року, коли атестація робочих місць законом ще не вимагалась та застосовувались Список №2 професій в редакції, чинній на період роботи позивача. Окрім того, не згоден позивач із необхідністю подання ним довідки про шкідливі умови праці, оскільки за законом, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин для підтвердження потрібного стажу є трудова книжка із відповідними записами.

В судовому засіданні позивач, його представник позовні вимог підтримали, просили суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволену позову заперечувала, надала суду письмові заперечення, пославшись на те, що відповідач діяв в межах своїх повноважень, на основі та в межах законодавства України, позивачу зараховано періоди роботи, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, загальною тривалістю 5 років 8 місяців та 7 днів, оскільки решта заявлених позивачем періодів не підтверджується записами в трудовій книжці, уточнюючими довідками. (а.с.36-59-60)

Вислухавши позивача, представників сторін та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01 вересня 1977 року по 25 липня 1980 року навчався в середньому професійно-технічному училищі №5 в м. Дніпропетровську за професією арматурника-електрозварювальника, за наслідком чого здобув середню освіту, а також отримав кваліфікацію за професією арматурник-електрозварювальник четвертого розряду, що підтверджується копією трудової книжки та диплому (а.с.9, 19).

Згідно копії трудової книжки позивача (а.с.8-14) встановлена судом трудова діяльність позивача має наступний вигляд:

-з 31 липня 1980 року по 05 листопада 1980 року позивач працював на посаді електрозварювальника четвертого розряду;

-з 16 листопада 1980 року по 11 листопада 1982 року проходив строкову військову службу;

-з 28 січня 1983 року по 08 вересня 1986 року та з 10 вересня 1986 року по 22 листопада 1988 року працював на посаді газоелектрозварювальника четвертого розряду на Дослідному ремонтно-механічному заводі;

-з 01 грудня 1989 року по 01 травня 1993 року працював на посаді електрозварювальника ручної зварки на Дослідно-експериментальному заводі (перейменовано в Дніпропетровський державний завод прецизійних труб);

-з 01 травня 1993 року по 01 березня 1999 року працював на посаді пресовщика гарячих труб п'ятого розряду на Дніпропетровському державному заводі прецизійних труб (реорганізовано в дослідний завод шляхом приєднання до Державного науково-дослідного та конструкторсько-технологічного інституту трубної промисловості (Державний трубний інститут);

-з 01 березня 1999 року по 19 грудня 2005 року працював на посаді електрозварювальника труб на стані за шостим розрядом;

-з 19 грудня 2005 року по 11 травня 2010 року працював на посаді електрогазозварювальника на Державному підприємстві «Дніпропетровський завод прецизійних труб»;

-з 11 травня 2010 року по 22 грудня 2010 року працював на посаді слюсаря-ремонтника за шостим розрядом на тому ж державному підприємстві;

-з 27 грудня 2010 року по 05 березня 2011 року працював на посаді слюсаря з ремонту рухомого складу третього розряду у ВАТ «Металургтрансремонт» Дніпропетровський завод з ремонту тепловозів «Промтепловоз»;

-з 05 березня 2011 року по 13 лютого 2012 року працював на посаді електрогазозварювальника четвертого розряду на тому ж підприємстві (перейменовано на Відокремлений підрозділ «Дніпропетровський завод з ремонту тепловозів «Промтепловоз» ПАТ «Металургтрансремонт»);

-з 16 березня 2012 року по 11 серпня 2015 року працював на посаді газоелектрозварювальника в ТОВ «Дніпровський завод будівельних матеріалів»;

-з 11 серпня 2015 року позивача переведено на посаду слюсаря-ремонтника на тому ж підприємстві.

Вищевказана копія трудової книжки позивача, так само як і копії довідок про заробіток позивача в ДП «Дніпропетровський завод прецизійних труб», не містять жодних даних щодо його зайнятості неповний трудовий робочій день на будь-якій із займаних ним посад протягом всієї його трудової діяльності. (а.с.8-14, 32-35)

До того ж відповідно до копії довідки ДП «Дніпропетровський завод прецизійних труб» від 14 червня 2011 року №327-ОК (а.с.37) позивач працював на цьому підприємстві з 28 січня 1983 року по 08 вересня 1986 року (3 роки 07 місяців 10 днів) на посаді газоелектрозварювальника четвертого розряду, з 01 грудня 1988 року по 31 грудня 1991 року (3 роки 01 місяць) на посаді електрозварювальника ручної зварки четвертого, а потім п'ятого розряду, з 01 січня 1992 року по 22 серпня 1992 року (7 місяців 21 день) на посаді електрозварювальника ручної зварки п'ятого розряду, з 01 березня 1999 року по 15 січня 2003 року (3 роки 10 місяців 14 днів) на посаді електрозварювальника труб на стані за шостим розрядом, з 16 січня 2003 року по 19 грудня 2005 року (2 роки 11 місяців 03 дні) на посаді електрозварювальника на стані за шостим розрядом, з 19 грудня 2005 року по 01 травня 2009 року (3 роки 04 місяці 12 днів) на посаді електрогазозварювальника за шостим розрядом, з 01 травня 2009 року по 01 квітня 2010 року (11 місяців) на посаді електрогазозварювальника шостого розряду, з 01 квітня 2010 року по 11 травня 2010 року (01 місяць 10 днів) на посаді електрогазозварювальника шостого розряду, з 11 травня 2010 року по 22 грудня 2010 року (07 місяців 11 днів) на посаді слюсаря-ремонтника шостого розряду саме повний робочий день. При цьому, всі вказані посади роботодавцем віднесені до таких, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 в редакціях постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, постанови КМУ від 11 березня 1994 року №162, постанови КМУ від 16 січня 2003 року №36.

Крім того, згідно копії тієї ж довідки ДП «Дніпропетровський завод прецизійних труб» від 14 червня 2011 року №327-ОК, копій наказів ДП «Дніпропетровський завод прецизійних труб» №77 від 05 вересня 1994 року, №63 від 06 вересня 1999 року, №128 від 24 вересня 2004 року, №114 від 02 вересня 2005 року, №59 від 29 березня 2010 року робоче місце електрозварювальника труб на стані, електрогазозварювальника, слюсаря-ремонтника трубопрокатного цеху, електрогазозварювальника централізованої ремонтної служби трубопрокатного цеху, тобто робочі місця посад, якій обіймав позивач при роботі в ДП «Дніпропетровський завод прецизійних труб», були атестовані з 1994 року із підтвердженням права осіб, які займали означені посаді і робочі місця, на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до Списку №2. (а.с.37-42)

Судом також встановлено, що 25 січня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у відповідності до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За наслідками розгляду такої заяви відповідачем своїм рішенням, оформленим протоколом №23 засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсій, від 04 квітня 2017 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. В обґрунтування свого рішення відповідач послався на відсутність у позивача необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців, зокрема через відсутність в трудовій книжці та інших наданих позивачем документів відомостей про зайнятість позивача протягом повного робочого дня в шкідливих умовах праці, відсутність уточнюючих довідок, які б підтверджували дану обставину, а також відсутність атестації всіх робочих місць позивача, які останній обіймав протягом своєї трудової діяльності. (а.с.15-18)

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах в редакціях, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, постановою КМУ від 11 березня 1994 року №162, постановою КМУ від 16 січня 2003 року №36, постановою КМУ від 24 червня 2016 року №461, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637.

Так, відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ст.13 п.«б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також військова служба незалежно від місця проходження служби.

Положеннями ст.2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» визначено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Нормою ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Аналогічне положення містить п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки №1 та №2, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

За змістом Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах в редакціях, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, постановою КМУ від 11 березня 1994 року №162, постановою КМУ від 16 січня 2003 року №36, постановою КМУ від 24 червня 2016 року №461 посади, які обіймав позивач протягом часу своєї трудової діяльності, зазначені в його трудовій книжці, зокрема, газо-, електро-, газоелектрозварника, слюсаря-ремонтника, належать до посад, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637.

Відповідно до ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за загальним правилом пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених положень законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог. Правова позиція суду, покладена в основу такого результату вирішення справи, ґрунтується на тому, що згідно законодавства обов'язковою і достатньою умовою для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за фактичних обставин спірних правовідносин є встановлення відповідності особи позивача та його трудової діяльності вимогам ст.13 п.«б» Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме: досягнення позивачем 55-річного віку на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, наявність у нього загального стажу роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах, передбачених Списком №2, із шкідливими і важкими умовами праці при зайнятості повний робочий день. В ході судового розгляду знайшли своє підтвердження на підставі належних та допустимих доказів всі вищевказані фактичні обставини також заявлені позивачем в обґрунтування свого позову, а саме: наявність у позивача загального трудового стажу понад 38 років, що фактично визнано стороною відповідача у оскаржуваному рішенні, копія якого наявна в матеріалах справи; обіймання позивачем посад протягом своєї трудової діяльності (газо-, електро-, газоелектрозварника, слюсаря-ремонтника), які входять до Списку №2 як роботи із шкідливими і важкими умовами праці; зайнятість позивача повний робочий день на роботах за вказаними посадами, а також наявність у позивача скупного стажу роботи на таких посадах зі Списку №2 більше 12 років 6 місяців, до якого відповідно закону входить і період проходження позивачем строкової військової служби. Відтак, викладене дозволяє дійти безумовного висновку, що позивач має всі законні підстави для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак у цьому йому було відмовлено відповідачем своїм рішенням №23 від 04 квітня 2017 року.

За викладених обставин відмови відповідачем своїм рішенням позивачу у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, що фактично призвело до порушення прав позивача на належний соціальний захист, який включає право на забезпечення у старості у вигляді пенсії, суд приходить до висновку про неможливість оцінки оскаржуваного позивачем рішення відповідача як правомірного та законного, а отже і про неможливість залишення цього рішення в силі. З цих підстав позов має бути задоволений в повному обсязі.

Разом з тим, суд не погоджується із твердженнями та правовою позицією сторони відповідача про відсутність у позивача передбаченого законом обсягу пільгового стажу через відсутність атестації робочого місця, доказів зайнятості повний робочий день на посадах зі шкідливими і важкими умовами праці, оскільки такі твердження повністю спростовуються наявними матеріалами справи. Зокрема, атестація робочих місць, які обіймав позивач до 21 серпня 1992 року законом не вимагалась, а після 1994 року така атестація проводилась, і за її наслідками підтверджено зайнятість позивача повний робочий день на посадах зі Списку №2 в ДП «Дніпропетровський завод прецизійних труб», а також шкідливі та важкі умови праці на таких посадах. Також, згідно закону основним документом, що підтверджує трудовий стаж особи, в тому числі пільговий стаж, є трудова книжка. Надана позивачем суду копія його трудової книжки містить всі необхідні і достатні записи про трудову діяльність позивача із обіймання посад зі Списку №2, які, записи, в сукупності з іншими доказами по справі в повній мірі підтверджують наявність у позивача достатнього пільгового стажу. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які доказами, які б дозволяли стверджувати про здійснення позивачем трудової діяльності на посадах зі Списку №2 неповний робочий день чи за відсутності шкідливих/важких умов праці. З підстав наявності у трудової книжці позивача записів із вичерпними даними щодо його трудової діяльності, необхідними для вирішення питання про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, суд не погоджується із позицією сторони відповідача про додаткову необхідність будь-яких уточнюючих довідок щодо обставин та умов праці позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.94 КАС України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені останнім при зверненні до суду із даним позовом судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 гривень. (а.с.1)

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.46, 55 Конституції України, п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.13, 56, 62, 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637, п.3, 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах в редакціях, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, постановою КМУ від 11 березня 1994 року №162, постановою КМУ від 16 січня 2003 року №36, постановою КМУ від 24 червня 2016 року №461, ст.ст.11, 17, 18, 69-72, 79, 86, 94, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов'язання призначити пенсію - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, оформлене протоколом №23 від 04 квітня 2017 року, в частині відмови позивачу ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі призначити ОСОБА_1 з 25 січня 2017 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 та у відповідності до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.Ю.Казак