Справа № 640/7975/15-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 р.Справа № 640/7975/15-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на постанову Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2017р. по справі № 640/7975/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Харківського обласного військового комісаріату третя особа Харківський університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба

про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просив: визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківської області щодо обчислення та виплати пенсії позивачу без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 05.10.2015 року та такими, що порушують права позивача як людини які передбачені ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав та основоположних прав людини; зобов'язати ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати та виплачувати розмір раніше призначеної пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 05.10.2015 року з 05.05.2015 року; зобов'язати ГУ ПФУ в Харківській області здійснити виплату рiзницi пенсії за минулий час з 05.05.2015 року; визнати протиправної бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області щодо не нарахування та не виплати компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків виплати частини основного розміру пенсії з 01.09.2008 року; зобов'язати ГУ ПФУ в Харківській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу з 01.09.2008 року за методикою відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати; зобов'язати ГУ ПФУ в Харківській області подати протягом 15 днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2017 року по справі № 640/7975/15-а адміністративний позов задоволено частково.

Визнано бездіяльність Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській областi щодо не перерахування та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії Харківського університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба від 05.10.2015 року протиправними.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати розмір раніше призначеної пенсії та виплачувати ОСОБА_1 пенсію обчисливши розмір пенсії з у рахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії Харківського університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба від 05.10.2015 року з 16.05.2015 року.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 різницю в пенсії за минулий час з 16.05.2015 року.

Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв'язку iз порушенням строку виплати частини основного розмiру пенсій з 29.01.2014 року по 04.11.2016 року протиправною.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу з 29.01.2014 року по 04.1 1.2016 року у відповідності до положень ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати».

Зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській областi подати протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення відповідно до ч. 1 ст. 267 KAC України.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській областi подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській областi посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тобто в частині задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що апелянт оскаржує постанову суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, в межах розгляду даної апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є пенсіонером Збройних Сил України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та з 01.11.2007 року йому призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення ociб, звільнених з військової служби та деяких інших ociб від 09.04.1992 року № 2262-XIІ (дaлі ОСОБА_2 № 2262).

Як вбачається зі змісту довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, виданої Об'єднаним науково-дослідним інститутом Збройних Сил України 01.11.2007 року № 13, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення позивача за 24 останніх календарних місяці служби підряд перед звільненням становить 2 508,40 грн. у тому числі: надбавка 100 % - 497,00 грн.; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 15% - 33,00 грн.; надбавка за наукову ступінь та вчене звання 25% - 55,00 грн.; надбавка за безперервну службу 971,55 грн.; премія - 951,85 грн. (т. 1 а.с. 22).

Відомості про отримання позивачем грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні у вказаній довідці відсутні.

Згідно довідки Харківського університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба від 05.10.2015 року позивачу в 2006 poцi нарахована матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в cyмі 355,00 грн. та грошова допомога на оздоровлення 2 740,38 грн. в 2007 poцi нарахована матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в cyмі 355,00 грн. та грошова допомога на оздоровлення 2 740,38 грн. нарахована матерiальна допомога при звільненні 5 3060,14 грн. (т. 1 а.с. 139).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та матерiальна допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія. Відтак позивач має право на перерахунок та отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, який має бути обчислений з грошового забезпечення, до якого включені грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких нараховано і сплачено страхові внески..

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 7 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови №1294), до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 Постанови №1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Вказана правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України у спорах цієї категорії, зокрема у постанові від 10.03.2015 року по справі № 21-70а15.

У відповідності до ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, відтак позивач має право на перерахунок та отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, який має бути обчислений з грошового забезпечення, до якого включені грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких нараховано і сплачено страхові внески.

Таким чином ГУ ПФУ в Харківській області протиправно не здійснено позивачу перерахунок пенсії на підставі поданої довідки Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 05.10.2015 року.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, що вимоги позивача стосовно нарахування йому компенсації втрати частини доходу, є безпідставними, виходячи з наступного.

Як передбачено ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-ІV, яка регламентує виплату пенсії за минулий час, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає i виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому, компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно iз законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсацій громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати врегульовані Законом № 2050-ІІІ та Порядком, затвердженим Kaбінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України № 2050-ІІІ, підприємства, установи i організації вcix форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у paзi затримки на один i більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на теритopії України i які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

З наведеного вище вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації вcix форм власностi господарювання та застосовується у вcix випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується ycix доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України i не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону № 1058- IV, ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення cтроків виплати якого доходу проводиться незалежно від порядку i підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (в даному випадку органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.11.2014 року у справі № 21-518а14.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Харківського районного суду Харківської області від 04.04.2011 року позов позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Харківського обласного військового комicapiату про перерахунок пенсії задоволено частково. Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області направити до Харківського обласного військового комісаріату на позивача «Список ociб, пенсії яких підлягають перерахунку» з 01.09.2008 року: зобов'язано Харківський обласний військовий комісаріат підготувати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виходячи з розміру посадового окладу 1 740,00 грн. Зобов'язано Головне Управління Пенсiйного фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної пенсії за вислугу років виходячи з розміру посадового окладу 1740,00 грн., починаючи з 01.09.2008 року по 04.04.2011 року та виплатити призначені суми.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2011 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 29.01.2014 року скасовано постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2011 року, а постанову Харківського районного суду Харківської області від 04.04.2011 року змінено та в абзаці п'ятому резолютивної частини виключено посилання на кінцеву дату проведення перерахунку пенсії 04.04.2011 року. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На виконання зазначеного судового рішення відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження за № 42433400. На виконання постанови УДВС ГУЮ у Харківській області ГУ УПФУ у Харківській області було проведено перерахунок пенсії позивачу, доплата за період з 01.09.2008 року по 31.12.2013 року склала 47 656,84 грн., проте нарахована сума доплати виплачена позивачеві лише 04.11.2016 року, що не заперечується сторонами, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходу не з 01.09.2008 року, як зазначає в адміністративному позові, а з моменту ухвалення постанови Вищого адміністративного суду України № 2034/2-а-825/11 29.01.2014 року по день фактичної сплати 04.11.2016 року.

Посилання відповідача на те, що затримка з виплати належних коштів позивачу відбулася не з вини ГУ УПФУ колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень, зобов'язаний виконувати гарантії, передбачені Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходiв у зв'язку з порушенням строків їх виплати». З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову позивача.

Kpiм того, колегія суддів наголошує, що завдання адміністративного судочинства обумовлюється його особливостями, які відрізняють його від інших видів судочинства. Завдання відображає спрямованість адміністративного судочинства, тобто його кінцеву мету. Адміністративне судочинство спрямоване на захист прав, свобод та інтересів фізичних ociб людини та інтересів юридичних ociб незалежно від категорій справ, що підлягають розгляду та суд повинен виходити iз необхідності гарантування дотримання прав свобод та інтересів фізичних ociб людини та інтересів юридичних ociб від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведеної норми вбачається, що зобовязання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є правом, а не обовязком суду.

При цьому, таке право виникає у випадку, якщо рішення ухвалене не на користь суб'єкта владних повноважень.

Беручи до уваги, що судовим розглядом встановлено протиправність дій ГУ ПФ України в Харківській області у спірних відносинах та задоволено позовні вимоги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для покладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області обовязку подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відмовляючи у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 05.10.2015 року про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2017р. по справі № 640/7975/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 06.06.2017 р.