Справа № П/811/373/17
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2017 року Справа № П/811/373/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кропивницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кропивницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Кропивницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, оформлене Відмовою №227-14.12-05/06-04 від 02.03.2017 року у внесенні змін до актового запису про народження;

- зобов'язати Кропивницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на підставі частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України внести зміни до актового запису №1140 від 29.07.2016 року про народження дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом виключення відомостей про ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 як про батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з графи "Батько".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що не погоджується з висновком відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кропивницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області щодо відмови у внесенні змін до актового запису про народження №227-14.12-05/06-04 від 02.03.2017 року, оскільки вважає, що така відмова Кропивницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області у внесенні змін до актового запису про народження дитини суперечить чинному законодавству.

В судовому засіданні позивачем та представником позивача наголошено на задоволенні адміністративного позову.

Так, 12.05.2017 року представником позивача подано до суду клопотання про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.69).

Відповідачем до суду надано письмові заперечення на позов, в яких зазначено, що оскаржуване рішення Кропивницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, оформлене Відмовою №227-14.12-05/06-04 від 02.03.2017 року прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством, просив суд відмовити в задоволенні заявленого позову в повному обсязі (а.с.25-27).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

На підставі усної ухвали від 12.05.2017 року із занесенням до журналу судового засідання, керуючись частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку письмового провадження (а.с.71-75).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулась до Кропивницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області із заявою про внесення змін до актового запису про народження дитини №1140 від 29.07.2016 року складеного Кіровоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, а саме: внести зміни до актового запису про народження, зазначивши відомості про батька дитини відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, виключивши відомості про ОСОБА_3, колишнього чоловіка позивачки (а.с.8).

До вказаної заяви позивачем додані: копія паспорту ОСОБА_1, копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження ОСОБА_2, копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, виданого Подільським районним у місті Кіровограді відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

В свою чергу, Кропивницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області листом від 02.03.2017року №227-14.12-05/06-04 відмовило ОСОБА_1 у внесені змін до актового запису про народження дитини (а.с.11-12).

Так, вказана відмова відповідачем винесена на підставі пред'явлених документів та на підставі п. 20 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 р. №52/5 з подальшими змінами. При цьому, у листі №227-14.12-05/06-04 від 02.03.2017 року наголошено, що зміни відомостей про батька у актовому записі про народження дитини, можливо вирішити лише звернувшись до суду з позовом про виключення відомостей про батька.

Позивач не погоджуючись з вказаною відмовою у внесенні змін до актового запису про народження, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся із даним позовом до суду.

Також судом враховано наступні фактичні обставини.

30.04.1999 року відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку зареєстровано шлюб громадянина ОСОБА_3 та громадянки ОСОБА_1, прізвище останньої після реєстрації шлюбу взято ОСОБА_1 (а.с.42).

15.07.2016 року Подільським районним у місті Кіровограді відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 видано свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, з даного свідоцтва вбачається, що вказаний шлюб розірвано 15.07.2016 року про що складено відповідний запис №52 (а.с.10).

Разом з тим, 29.07.2016 року Кіровоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області видано свідоцтво про народження дитини, а саме: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 про що складено відповідний актовий запис №1140. З вказаного свідоцтва вбачається, що батьками дитини зазначено: батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_1 (а.с.9 зворот.).

Крім того, в матеріалах справи міститься виписка Кіровського районного суду міста Донецька по справі №2-608-2005, з якої вбачається, що 17.01.2005 року даним судом у відкритому судовому засіданні по справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про розірвання шлюбу було прийнято рішення, яким шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований 30.04.1999 року розірвати. Дане рішення набрало законної сили 18.02.2005 року (а.с.45).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Проаналізувавши зміст спірного листа відповідача суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою та суттю даний лист фактично є рішенням Кропивницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, яким ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження дитини.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо (ч.2 ст. 49 ЦК України).

Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч.3 ст.49 ЦК України).

Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону (ч.4 ст.49 ЦК України).

Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абз.2 ч.4 ст.49 ЦК України).

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначення засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 №2398-VІ (далі - Закон №2398-VІ) (ч.1 ст.1 Закону №2398-VІ).

Відповідно до статті 2 Закону №2398-VІ, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч.2 ст.2 Закону №2398-VІ).

Згідно зі статтею 4 Закону №2398-VІ, органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Положеннями частини першої статті 6 Закону №2398-VІ визначено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Частинами першою, другою, третьою статті 9 Закону №2398-VІ передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках.

Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Внесення змін до актового запису цивільного стану передбачено положеннями статті 22 Закону №2398-VІ.

Зокрема, згідно частини першої статті 22 Закону №2398-VІ, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Так, судом встановлено, що у спірному листі-відмові Кропивницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області №227-14.12-05/06-04 від 02.03.2017 року, наголошено на тому, що питання зміни відомостей про батька у актовому записі про народження дитини, можливо вирішити лише звернувшись до суду з позовом про виключення відомостей про батька (а.с.11-12).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою, зокрема, особи, щодо якої складено актовий запис (ч.2 ст.22 Закону №2398-VІ).

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану (ч.3 ст.22 Закону №2398-VІ).

Згідно частини четвертої статті 22 Закону №2398-VІ, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану (ч.6 ст.22 Закону №2398-VІ).

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України (ч.5 ст.9 Закону №2398-VІ).

Відповідно до ч.1, 3 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Частиною 12 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, визначено, що одночасно із заявою про державну реєстрацію народження подаються та в актовому записі про народження зазначаються: паспорти або паспортні документи, що посвідчують особи батьків (одного з них). Якщо документ, що посвідчує особу одного з батьків, з поважних причин не може бути пред'явлений, то орган державної реєстрації актів цивільного стану не вправі відмовити в державній реєстрації народження дитини. Відомості про другого з батьків у цьому разі зазначаються на підставі свідоцтва про шлюб. Дані про громадянство в актовому записі про народження та свідоцтві не заповнюються, про що робиться відповідний запис у графі "Для відміток" актового запису про народження. Надалі ці дані можуть бути доповнені відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі за текстом - Правила).

Пунктом 1.1 розділу І Правил встановлено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Порядок внесення змін до актів цивільного стану врегульовано розділом ІІ Правил.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2.1. розділу ІІ Правил, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

Пунктом 2.5 розділу ІІ Правил визначено коло осіб, які мають право звертатись із заявою про внесення змін до актових записів цивільного стану. Зокрема, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається особою, щодо якої складено актовий запис.

Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті (пункт 2.6 розділу ІІ Правил).

Згідно абзацу 2 пункту 2.12 розділу ІІ Правил, у разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Отже, системний аналіз вищенаведених норм Закону №2398-VІ та Правил свідчить, що вони кореспондуються між собою і визначають одинакові підстави та порядок звернення до органів державної реєстрації актів цивільного стану та коло осіб, наділених правом на звернення із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану.

При цьому, п. 1 р. 3 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, вказує, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові.

Зі спірного листа Кропивницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області №227-14.12-05/06-04 від 02.03.2017 року вбачається, що також підтверджено самою позивачкою у судовому засіданні, що ОСОБА_1 наполягала, на тому що її колишній чоловік ОСОБА_3 не є батьком дитини ОСОБА_2, у зв'язку із чим просить не вказувати його батьком дитини.

15.07.2016 року Подільським районним у місті Кіровограді відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, на підтвердження чого видано відповідне свідоцтво (а.с.10).

Реєстрація народження дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 проведена 29.07.2016 року, що посвідчується відповідним свідоцтвом (а.с.9)

Так, п.19 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні від 18.10.2000 року № 52/5 передбачає, якщо мати дитини, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі, під час державної реєстрації народження заявляє, що її чоловік не є батьком цієї дитини, і у зв'язку з цим просить не вказувати його батьком в актовому записі про народження, її прохання може бути задоволене лише за наявності спільної заяви чоловіка та дружини (колишнього подружжя) про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини, а також заяви матері та батька дитини про визнання батьківства.

Так, вбачається, що спірний лист-відмова був винесений на підставі наступних документів: копія паспорту ОСОБА_1, копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження ОСОБА_2, копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, виданого Подільським районним у місті Кіровограді відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Суд звертає увагу, що перелік документів на підставі яких ґрунтується відмова у внесенні змін до актового запису про народження від 02.03.2017 року №227-14.12-05/06-04, не містить спільної заяви чоловіка та дружини (колишнього подружжя) про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини, а також заяви матері та батька дитини про визнання батьківства.

При цьому суд враховує, що лише матір дитини зверталися до відповідача з відповідною заявою про внесення змін до актового запису про народження дитини, тобто волевиявлення обох батьків з цього питання судом не встановлена, зокрема, є бажання тільки матері на внесення змін відповідного розділу актового запису.

З урахуванням норм Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Правила № 96/5 та Правил 52/2 позивач, має право звертатися про внесення змін до актового запису про народження її дитини.

Разом з тим, аналіз норм чинного законодавства та встановлених судом обставин дають підстави для висновку, що позивач не дотрималася встановленого порядку звернення про внесення змін до актового запису про народження дитини в частині по-батькові дитини необхідних для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Відтак, встановлені судом дії відповідача при винесенні відмови №227-14.12-05/06-04 від 02.03.2017 року у внесенні змін до актового запису про народження, відповідають нормам чинного законодавства, що наведені вище. У відповідача не було достатніх підстав для внесення виправлень до актового запису про народження позивача, а тому підстав вважати протиправними дії відповідача у суду відсутні. Отже, позов в цій частині є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

З виписки Кіровського районного суду міста Донецька по справі №2-608-2005, вбачається, що 17.01.2005 року даним судом у відкритому судовому засіданні по справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про розірвання шлюбу було прийнято рішення, яким шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований 30.04.1999 року розірвати. Дане рішення набрало законної сили 18.02.2005 року (а.с.45).

У відповідності до частини першої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оцінюючи наявні у матеріалах справ докази у їх сукупності, за наявності встановлення факту розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 рішенням Кіровського районного суду міста Донецька по справі №2-608-2005 від 17.01.2005 р., у суду не має підстав відмовляти у задоволенні позовної вимоги про внесення змін до актового запису про народження дитини №1140 від 29.07.2016 року.

Так, судовому захисту підлягає не лише порушене право, а й порушений інтерес, при цьому інтересом юридичної особи у сфері публічно-правових відносин слід розуміти не будь-який інтерес, а правовий, тобто такий, що може бути об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення потреб юридичних особи, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності ті іншим загальноправовим засадам.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004р., поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (1501-06) та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції (254к/96-ВР) і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Поняття "охоронюваний законом інтерес", означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції (254к/96-ВР) і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

У відповідності до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Підсумовуючи вищенаведене суд вважає, що вимога позивача про зміну в актовому записі про народження, а саме: виключення відомостей про ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 як про батька дитини ОСОБА_2 є обґрунтованою. До такого висновку суд прийшов також з врахуванням вимог ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України, в якій визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно із пунктом 2.13.2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання від 12.01.2011 № 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Разом з цим, згідно з п. 1.7, п. 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

При цьому, Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови від 07.07.1995р. №12 "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах, громадянського стану" зазначив, що згідно з Законом України «Про державну реєстрацію актів громадянського стану» і Правилами про встановлення порядку реєстрації актів громадянського стану, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків).

Враховуючи, що внесення змін до актового запису, про які просить позивач, можливо здійснити лише на підставі рішення суду, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, для належного захисту прав позивача є зобов'язання відповідача внести зміни до актового запису №1140 від 29.07.2016 року про народження дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом виключення відомостей з графи "Батько" про ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 як про батька дитини ОСОБА_2.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об'єктивному дослідженні.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому в силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

За змістом частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійсненні позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Разом з тим, Ухвалою судді від 17 березня 2017 року позивачеві було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Оскільки станом на день винесення рішення позивачем частково сплачено судовий збір у розмірі 200,00 грн. (а.с.2), а тому а тому виходячи із положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у сув'язі з приписами частин другої, третьої статті Закону України „Про судовий збір", сума судового збору у розмірі 440,00 грн. за позовні вимоги немайнового характеру, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягає стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст.71, 86, 94, 159-163, 167, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Кропивницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на підставі частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України внести зміни до актового запису №1140 від 29.07.2016 року про народження дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом виключення відомостей про ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 як про батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з графи "Батько".

В задоволенні решти частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 440,00 грн. (чотириста сорок гривень нуль копійок) на користь Державного бюджету України в особі Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її отримання.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько