Справа № 263/5500/17
Суддя: Шевченко О. А.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №263/5500/17
Провадження № 2-а/263/459/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Шевченко О.А., при секретарі Пахніц О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 850382 від 29.01.2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що із вказаною постановою при її винесенні він не був ознайомлений, в ній не розписувався та її не отримав. Про вказану постанову йому стало відомо лише при розгляді іншої адміністративної справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки працівники поліції не змогли довести факт того, що автомобіль рухався та він їм керував, інспекторами була долучена до матеріалів справи дана оскаржувана постанова, яка нібито доводила факт керування транспортним засобом. Зазначає, що він автомобілем не керував, правил дорожнього руху не порушував. Доказів того, що він керував автомобілем та порушив правило дорожнього руху немає.

У судове засідання позивач не зявився, в матеріалах справи міститься заява його представника, про розгляд справи у його відсутність. Наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача в судове засіданні не зявився, в матеріалах справи є заява, в якій просив долучити до матеріалів справи диск із записом, як доказ правомірності винесення відповідної постанови.

Суд, вивчивши матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне.

В постанові у справі про адміністративне правопорушення, серії АР № 850382 від 29.01.2017 року зазначено, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN JETTA TRENDL», державний номер АН 2160 IІ, по пр. Миру,7, рухався по крайній лівій смузі, не маючи здійснити поворот ліворуч тоді як інші смуги були не зайняті, чим порушив п.11.5 ПДР України. Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Як вбачається з переглянутого відеоматеріалу, наданого відповідачем, на початку запису (3год. 19хв.), автомобіль ОСОБА_1 «VOLKSWAGEN JETTA TRENDL», державний номер АН 2160 IІ, стоїть біля готелю «Спартак» та не рухається, під час спілкування з працівниками поліції останній підтверджує лише факт вживання алкогольних напоїв та знаходження в автомобілі.

Відповідно до п.11.5 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки)..

Відповідальність згідно з ч. 2 ст.122 КУпАП настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Судом також встановлено, що в оскаржуваній постанові час скоєння правопорушення не співпадає з часом, зазначеним на відеозапису фіксації правопорушення. Таким чином, в оскаржуваній постанові не вірно зазначені фактичні обставини справи.

Правова позиція по справі ОСОБА_1 є його засобом захисту та підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду н вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обовязок органу (особи), яка винесла постанову про накладення адміністративного стягнення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Діюче законодавство не містить чіткого визначення самого поняття керування транспортним засобом. Виходячи з загально визначеного розуміння правової природи цього поняття та його тлумачення в юридичній літературі, під управлінням транспортним засобом слід розуміти вчинення технічних дій, повязаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Відповідно до правових позицій, викладених в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Проте, з відеоматеріалу, наданого відповідачем, факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 немає.

Тому, слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б обєктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 на момент винесення постанови про накладення адміністративного стягнення взагалі керував транспортним засобом, тобто безпосередньо виконував функції водія, матеріали справи не містять.

За таких обставин суд вважає, що постанова по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 29.01.2017 року серії АР № 850382 стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа закриттю у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 160, 167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 29.01.2017 року серії АР № 850382 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення..

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.А.Шевченко