Справа № 2-а-7908/10/1570
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2011-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2011 р.Справа № 2-а-7908/10/1570

Категорія:8.3Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції (далі ОДПІ) та просила скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 26.07.2010 р. № НОМЕР_1, №.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року позов був задоволений.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Білгород-Дністровська ОДПІ подала апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм матеріального права, просить її скасувати та прийняти нову , якою у задоволення позову відмовити.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України, але у судове засідання не зявилися .

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі : відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та /або неприбуття жодної з осіб , які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату , час і місце судового розгляду.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлення на перевірку № 3737/23/7017 від 01 липня 2010 року та плану перевірок було проведено перевірку суб'єкта господарювання ОСОБА_5, а саме перевірку господарської одиниці кафе "Смак", що розташовано по вул. Приморська , 22 , смт. Затока, Одеської області з питань дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

За результатами перевірки складено акт від 06 червня 2010 року, у якому зафіксовано порушення позивачем вимог п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР, а саме не ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, порушення вимог п.2 ст. 15 Закону №481/95-ВР, а саме була відсутня наявна інформація про заборону куріння та інше.

На підставі зазначеного акту податковим органом було винесено податкові повідомлення-рішення № від 26 липня 2010 року, згідно якого позивачу було нараховано до сплати 5354, 00 грн. та повідомлення-рішення № від 26 липня 2010 року згідно якого позивачу було нараховано до сплати 3400, 00 грн. штрафних фінансових санкцій.

Згідно ст. 15 Закону України №265/95-ВР«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги) інших вимог цього закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно з законодавством України.

За змістом частини сьомої статті 11-1 Закону України №509-XII«Про державну податкову службу в Україні», (у редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин) перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом №265/95-ВР, вважаються позаплановими перевірками.

Відповідно до частини першої статті 11-2 названого Закону (у редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення, зокрема, позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та тривалість.

Пунктом 2.6 Методичних рекомендації щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації документальних перевірок юридичних осіб (додаток 2 до наказу Державної податкової адміністрації України від 11 жовтня 2005 року № 441) перевірки контролю за здійсненням субєктами господарювання розрахункових операцій у сфері готівкового обігу проводяться за окремими планами органів державної податкової служби. З метою підвищення контролю за здійсненням розрахункових операцій та запобігання дублюванню перевірок у ДПІ в містах і районах формується та затверджується щомісячний план проведення зазначених перевірок. При цьому за дорученням Кабінету Міністрів України можуть проводитись позапланові перевірки субєктів господарювання, які здійснюють готівкові розрахунки.

Як вбачається з матеріалів справи, спірну перевірку позивача було проведено за наявності направлень відповідно до затвердженого плану-графіку проведення перевірок.

Згідно ж з частиною другою статті 11-2 Закону №509-XII (у редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин) ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Отже, у разі невідповідності поданого працівником податкового органу направлення на проведення перевірки вимогам закону субєкт господарювання має право не допустити працівника до проведення цієї перевірки.

Статтею 6 Закону №265/95-ВР облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до ст. 4 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 3 липня 1998 року за № 727/98 (далі Указ) спрощена система оподаткування, обліку та звітності для суб'єктів малого підприємництва може застосовуватися поряд з діючою системою оподаткування, обліку та звітності, передбаченою законодавством, на вибір суб'єкта малого підприємництва.

Форма книги обліку доходів та витрат, що підлягають оподаткуванню відповідно до Указу, і порядок її ведення суб'єктами малого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

Суб'єкт малого підприємництва - юридична особа зобов'язана вести книгу обліку доходів та витрат і касову книгу.

Відповідно до п. 1 Порядку ведення Книги обліку прибутків і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1269 від 26 вересня 2001 року книга обліку прибутків і витрат ведеться суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування прибутків яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку).

Згідно п. 5 цього Порядку суб'єктом підприємницької діяльності в книгу заносяться наступні відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов'язаної з виробленими витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, у тому числі заробітна плата найнятого робітника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що на час проведення перевірки позивач був зареєстрований як платник єдиного податку, що підтверджується свідоцтвом про сплату єдиного податку, вів Книгу обліку прибутків і витрат.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції ,щодо відсутності на момент проведення перевірки у діях позивача порушень п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР.

Стосовно застосування до позивача штрафних (фінансових ) санкцій за порушення норм Закону №481/95-ВР в сумі 3 400,00 грн., то відповідно до ч.2 ст. 15 Закону №481/95-ВР У місцях та закладах, де куріння заборонено, має бути розміщена наочна інформація, яка складається із графічного знака про заборону куріння та тексту такого змісту: "Куріння заборонено!". У спеціально відведених для куріння місцях розміщується наочна інформація, яка складається із відповідного графічного знака та тексту такого змісту: "Місце для куріння. Куріння шкодить Вашому здоров'ю!".

Забороняється, крім спеціально відведених для цього місць, куріння тютюнових виробів у закладах громадського харчування, у приміщеннях підприємств, установ та організацій всіх форм власності.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції ,що застосування штрафних фінансових санкцій за порушення ч.2 ст. 15 Закону №481/95-ВР є неправомірним , так як позивач не займався торгівлею тютюновими виробами та іншими підакцизними товарами , куріння в приміщенні кафе "Смак" заборонено, так як зазначений заклад надає виключно послуги громадського харчування, та надано докази наявності наочної інформації про заборону куріння в приміщенні , що належить позивачу.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції при постановлені постанови правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин і норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином, апеляційний суд доходить до висновку, що не має підстав для зміни чи скасування постанови суду 1-ої інстанції , апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.197, п.1 ч.1. ст.198, 200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі , та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

Судді: