Справа № 818/1017/16
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 р. Справа № 818/1017/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Соколова В.М., розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_3) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Сумській області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №74/236 від 02.07.2016 у розмірі 87000,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що за результатами проведеної перевірки були виявлені порушення норм Кодексу законів про працю України та накладено штраф. При цьому, за твердженням позивача, йому не були доведені до відома підстава перевірки, ні наказ про проведення перевірки.

У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. При цьому, позивач жодного разу не прибув у судове засідання, заяв про розгляд справи за його відсутності у матеріалах справи відсутні. Крім того, суд зазначає, що неодноразове подання позивачем клопотань про відкладення розгляду справи є затягуванням судового розгляду, оскільки жодних належних та допустимих доказів поважності причин неприбуття в судове засідання ним подано не було.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 33 КАС України, судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Повідомлення шляхом надсилання тексту повістки здійснюється за тими самими правилами, що і повідомлення шляхом надсилання повістки, крім випадків, установлених цим Кодексом.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються:

юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Повідомлення про час і місце розгляду справи були надіслані позивачеві за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується витягом з даного реєстру (а.с. 148).

У судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у письмових запереченнях зазначив, що за заявою ГУНП в Сумській області було призначено спільне проведення перевірки позивача, направлення на перевірку позивач отримав 14.06.2016, про що свідчить його підпис. Під час перевірки було встановлено порушення вимог чинного законодавства в частині допущення до роботи працівників без укладення трудового договору. На підставі акту перевірки було винесено припис про усунення виявлених порушень, у зв'язку з його невиконанням, були вжиті заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб (а.с.31-36).

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 26 травня 2016 до Управління Держпраці у Сумській області звернувся начальник Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі по тексту - ГУНП в Сумській області) із заявою про спільне проведення перевірки суб'єктів господарської діяльності, у тому числі і ОСОБА_3, на предмет дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів (а.с.50-51).

01.06.2016 відповідачем було направлено звернення до Голови Державної служби з питань праці про надання згоди на проведення позапланової перевірки суб'єктів господарювання, у тому числі ОСОБА_3 (а.с.48-49).

03.06.2016 відповідачем отримано згоду Державної служби з питань праці про проведення позапланової перевірки з питань дотримання вимог чинного законодавства про працю №6124/4/4.2-ДП-16 (а.с.47).

На підставі отриманої згоди від Державної служби з питань праці відповідачем видано наказ про проведення перевірки № 340-ОД від 10.06.2016 (а.с.46) та направлення № 258 про доведення перевірки суб'єкта господарювання від 10.06.2016 (а.с.37). Відповідно до направлення контролю підлягають питання щодо можливого порушення трудового законодавства в частині належного оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_3 з найманими працівниками; використання праці іноземців та осіб без громадянства. Крім того, направлення містить інформацію про згоду Державної служби з питань праці на проведення перевірки та наказ як підставу проведення перевірки. Позивачем направлення було отримано 14.06.2016, про що свідчить його підпис (а.с.37).

Позапланова перевірка ФОП ОСОБА_3 проводилася з 14.06.2016 по 15.06.2016, за її результатами складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 236 (а.с.52-61), яким засвідчено порушення вимог законодавства, виявлених під час перевірки, а саме - частини 1 та 3 статті 24 Кодексу законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України) в частині допущення до роботи працівників без укладання трудового договору. Один примірник Акту № 236 отримано під підпис позивачем 15.06.2016 (а.с.60).

До Акту № 236 позивачем було надано пояснення від 14.06.2016 та 15.06.2016 (а.с.65,66).

Крім того, до справи залучені пояснення, отримані під час перевірки від працівників, що були допущені до роботи без укладання трудового договору, а саме - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.63,64). Відповідно до пояснень, зазначені працівники підтверджували виявлене порушення закону в частині допущення до роботи без укладання трудового договору. ОСОБА_4 стверджувала, що працює у позивача на посаді помічника кухаря з 20.05.2016 і до моменту перевірки, має встановлений графік трудового розпорядку - з 08.00 до 22.00, а також отримує від позивача заробітну плату в розмірі 100-130 гривень за робочий день «на руки». ОСОБА_5 стверджувала, що працює у позивача на посаді офіціанта з лютого 2016 року і до моменту перевірки, має встановлений графік трудового розпорядку - з 08.00 до 20.00, а також отримує від позивача заробітну плату в розмірі 100-150 гривень за робочий день «на руки».

На підставі Акту перевірки № 236, позивачу було внесено припис про усунення виявлених порушень № 118 від 15.06.2016 про забезпечення виконання вимог частин 1, 3 статті 24 КЗпП України у строк до 15.07.2016 (а.с.62). Припис отримано позивачем під підпис.

17.06.2016 начальником Управління Держпраці у Сумській області було прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу на позивача об 10:30 год. 02.07.2016, листом № 1527/02/2663 від 22.06.2016 було повідомлено позивача про призначення розгляду справи про накладення штрафу (а.с.38).

02.07.2016 відбувся розгляд справи щодо порушення ФОП ОСОБА_3 законодавства про працю та винесено постанову про накладення штрафу від 02.07.2016 №74/236 у розмірі 87000,00 грн. (а.с.19-20).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100 Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України, територіальні органи Державної служби з питань праці утворені як юридичні особи публічного права у зв'язку з реорганізацією шляхом злиття територіальних органів Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці. Територіальні органи, які утворюються, в тому числі Управління Держпраці у Сумській області, є правонаступниками прав та обов'язків територіальних органів Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці, що реорганізуються.

Функції і повноваження Державної інспекції з питань праці, що припиняється, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №929-р «Питання Державної служби з питань праці» передані Державній службі з питань праці. До моменту видачі спеціалізованих нормативно-правових актів на Державну службу з питань праці розповсюджуються дія нормативно-правових актів, якими користувалися Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки і Державна інспекція з питань праці.

Порядок проведення перевірок посадовими особами державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів (далі - Порядок), затверджений Наказом Міністерства соціальної політики від 02.07.2012 №390, встановлює процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці.

Абзацом першим пункту 3 Порядку № 390 встановлено, що інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Однак, згідно частини другої статті 2 вказаного Закону, дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення. Тому, інспектори керуються частиною 4 пункту 3 Порядку № 390, яким встановлено, що позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

На виконання вимог, встановлених Порядком № 390, 01.06.2016 Управлінням Держпраці у Сумській області було направлено звернення до Голови Державної служби з питань праці про надання згоди на проведення позапланової перевірки суб'єктів господарювання, у тому числі ОСОБА_3 (а.с.48-49).

Як було зазначено вище, 03.06.2016 відповідачем отримано згоду Державної служби з питань праці про проведення позапланової перевірки з питань дотримання вимог чинного законодавства про працю № 6124/4/4.2-ДП-16 (а.с.47), на підставі якої було видано наказ і направлення на проведення перевірки (а.с.37,46).

Один примірник направлення був отриманий позивачем 14.06.2016, про що свідчить його підпис (а.с.37). Отже, з підставою і предметом позапланової перевірки позивач був ознайомлений до її проведення.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 390 інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

Перевіркою було виявлено порушення вимог законодавства, а саме: ч. 1 та 3 ст. 24 КЗпП України в частині допущення до роботи працівників без укладання трудового договору.

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 КЗпП України додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні письмового договору з фізичною особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, якщо працівник приймається на роботу за наказом, незалежно від наявності підписаного сторонами трудового договору у вигляді окремого документа, трудовий договір як угода між сторонами існує в будь-якому разі. Однак на вимогу головних державних інспекторів наказу або інших підтверджуючих документів позивачем надано не було.

Позивач у своїх поясненнях за результатами перевірки зазначав, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходилися на стажуванні в закладі громадського харчування «Анталія» з 13 червня 2016 року, однак підтверджуючих це документів на вимогу державних інспекторів також не було надано. Крім того, твердження про стажування є необґрунтованим і таким, що не відповідає дійсності, з наступних підстав.

Необхідно розрізняти такі поняття, як прийняття на роботу з випробувальним терміном та стажування. Стажування проводиться до початку прийому на роботу, а випробування - в процесі роботи. Можливість і порядок проходження стажування передбачається Законом України "Про вищу освіту" (в якості післядипломної освіти), статтею 201 КЗпП України як виробниче навчання на підприємстві, в організації, установі, статтею 29 Закону України «Про зайнятість населення» щодо стажування за професією студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, Законом України «Про державну службу», постановою Кабміну № 804 від 01.12.1994 щодо стажування у державних органах та ін. Чинне законодавство передбачає можливість стажування молодих фахівців і студентів, безробітних за набутою професією (спеціальністю).

Крім того, можливість проходження стажування встановлюється Законом України «Про професійний розвиток працівників», відповідно до статті 6 якого стажування може організовуватися на договірних умовах у вищих навчальних закладах для керівників, професіоналів і фахівців. Відповідно до статті 7 зазначеного Закону неформальне професійне навчання працівників здійснюється за їх згодою безпосередньо у роботодавця згідно з рішенням роботодавця за рахунок його коштів з урахуванням потреб власної господарської чи іншої діяльності.

Професія кухаря дійсно належить до Переліку робітничих професій, за якими здійснюється підтвердження результатів неформального професійного навчання осіб за робітничими професіями, затвердженим Наказом Мінсоцполітики № 886 від 23.12.2014.

Однак, суб'єкти підтвердження кваліфікації, відповідно до Вимог, затверджених Мінсоцполітики і Міносвіти № 875/1776 від 16.12.2013, повинні мати відповідну ліцензію, створити комісію та здійснити виконати інші встановлені вимоги.

Таким чином, всі зазначені вище підстави проходження стажування не мають відношення до безоплатної трудової діяльності працівників у фізичних осіб-підприємців до моменту укладення трудового договору.

Подібне твердження позивача є необґрунтованим, враховуючи те, що будь-яких підтверджуючих документів про стажування надано не було.

З пояснень позивача також можна допустити, що під стажуванням він мав на увазі випробування як перевірку відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Однак, відповідно до статті 26 КЗпП України умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу, якого не було надано позивачем на вимогу державних інспекторів.

Пленумом Верховного суду України прийнята Постанова від 06.11.1992 №9 Про практику розгляду судами трудових спорів. Пункт 7 вказаної постанови встановлює, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу.

Крім того, посилання позивача на Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у позовній заяві (щодо запису до журналу суб'єкта господарювання перед початком перевірки, надання копій документів та ін.) є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 2 цього Закону його дія не поширюється на відносини державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Інспектори керуються ч. 4 пункту 3 Порядку № 390, яким встановлено, що позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення, що було дотримано.

Щодо участі у проведенні перевірки співробітників Головного управління Національної поліції у Сумській області, слід зазначити наступне.

Пункт 7 Положення про Управління Держпраці у Сумській області, затверджене наказом Державної служби України з питань праці № 8 від 04.02.2016 (далі по тексту - Положення) встановлює, що Управління Держпраці у Сумській області під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє в установленому порядку з територіальними органами міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також підприємствами, установами, організаціями на відповідній території з питань, віднесених до його компетенції.

Твердження про перешкоджання позивачу перебувати у приміщенні, де він здійснює підприємницьку діяльність, не відповідає дійсності. Відповідно до пункту 5 Порядку № 390 інспектору на час проведення перевірки надається робоче місце, обладнане належним чином, право користування телефонним зв'язком, розмножувальною технікою, іншими послугами технічного характеру, необхідними для реалізації повноважень під час перевірки, оформлення матеріалів перевірки, спілкування з працівниками (у разі необхідності одержання пояснень).

Як вбачається з матеріалів справи, інспектори Лисенко В.М та Беркут М.М. діяли в межах наданих законом повноважень, а їх перебування у приміщенні, де позивач здійснює підприємницьку діяльність, та спілкування з його працівниками, мало на меті забезпечення здійснення заходу державного нагляду (контролю), а не перешкоджання здійсненню підприємницької діяльності.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу №74/236 від 02.07.2016 є обґрунтованою та прийнятою у відповідності до норм чинного законодавства, а тому позовні вимоги про скасування постанови не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №74/236 від 02.07.2016 - відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.М. Соколов