Справа № 2-а-1926/10/1512
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2012-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2012 р.Справа № 2-а-1926/10/1512

Категорія:10,3,1Головуючий в 1 інстанції: Таварткіладзе О.М.

Одеській апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни»,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона належить до категорії громадян, які згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни»мають право на підвищення розміру пенсії, однак відповідач відмовляє в здійсненні відповідного перерахунку з 01 січня 2009 року по дату звернення до суду.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, та з 01 січня 2010 року по 09 червня 2010 року залишено без розгляду на підставі ст. 99, 100 КАС України.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2010 року, яка прийнята у відкритому судовому засіданні, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність відповідача та зобовязано здійснити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09 червня 2010 року по 09 грудня 2010 року з урахуванням виплачених сум за даний період.

Не погоджуючись з вказаним рішенням УПФ України у Київському районі м. Одеси звернулися з апеляційною скаргою, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивачка має статус: «дитина війни»(в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни»), що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 99 КАС України (в редакції від 07 липня 2010 року), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд 1-ї інстанції вірно врахував, що шестимісячний строк для звернення до суду слід застосовувати у кожному випадку порушення права позивача, тобто відносно кожного місяця, в якому порушувалось право позивача на отримання підвищення до пенсії.

Протягом 2010 року позивачка не отримувала щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Вирішуючи справу судом першої інстанції правильно установлено, що у 2010 та 2011 роках дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не призупинялась.

Положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530, які суперечать цьому Закону, та на які посилається апелянт, не можуть бути застосовані, оскільки мають меншу юридичну силу ніж норми Закону.

Також, є необгрунтованими твердження апелянта про те, що розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не застосовується для розрахунку підвищення до пенсії позивача, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком чинним законодавством не визначено.

Не можуть бути прийняті до уваги й твердження апелянта про те, що розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не застосовується для розрахунку підвищення до пенсії позивача, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком чинним законодавством не визначено.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись: ст. ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни»залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 254 КАСУ та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня отримання її сторонами.

Головуючий:

Судді: