Справа № 438/88/17,2-а/438/17/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/4323/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції на постанову Бориславського міського суду Львівської області від 20 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мартин Тетяни Олександрівни, Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

20 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мартин Тетяни Олександрівни від 15 січня 2017 року серії АР № 551985 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Постановою від 20 лютого 2017 року Бориславський міський суд Львівської області позов задовольнив в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на доводи та заперечення відповідача, фотосвітлину з фактом правопорушення, які повністю доводять вину позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належить до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що 15 січня 2017 року інспектора взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мартин Т.О. винесла постанову серії АР №551985 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою застосувала до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

В постанові зазначено, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, 15 січня 2017 року о 15 год. 15 хв. у м. Львові на перехресті вул. Є.Озаркевича-Городоцька не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 ,,В'їзд заборонений", чим порушив п.8.4 в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що 15.01.2017 року близько 15 год. він їхав автомобілем у м. Львові по вул. А.Шептицького та здійснив поворот на вул. Озаркевича. Рухаючись по вул. Озаркевича та не доїхавши до вул. Городоцької, він здійснив маневр розвороту та припаркував автомобіль на вул. Озаркевича.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що під час винесення оскарженої постанови інспектор не виконала вимоги статей 245, 280 КУпАП. При розгляді справи про адміністративне правопорушення не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що позивач вчинив будь-яке порушення Правил дорожнього руху, і в його діях містяться ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, оскаржувану постанову складено з порушенням чинного законодавства.

Однак, такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є помилковими.

Так, згідно з приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом частин 2 та 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку щодо правомірності дій та постанови інспектора УПП у м. Львові Мартин Т.О., оскільки остання діяла у відповідності до вимог наведених приписів КУпАП, а вина позивача у порушенні Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП повністю підтверджується фото світлинами з нагрудного реєстратора інспектора та поясненнями самого позивача.

На фото світлині зафіксований автомобіль позивача, який припаркований у зворотньому напрямку від решти автомобілів, які стояли біля правого тротуару (по ходу руху) на вул. Озаркевича у м. Львові, на якій встановлений дорожній знак 4.1 ,, Рух прямо".

Відповідно до пункту 33 Правил дорожнього руху дорожній знак 3.21 ,,В'їзд заборонено" забороняє в'їзд усіх транспортних засобів з метою, зокрема, запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом.

Згідно з підпунктом 4 пункту 33 Правил дорожнього руху знаки 4.3, 4.5 і 4.6 дозволяють також розворот транспортних засобів. Дія знаків 4.1 - 4.6 не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знаків 4.1 - 4.6 поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким вони встановлені. Дія знака 4.1, установленого на початку дороги або за перехрестям, поширюється на ділянку дороги до найближчого перехрестя. Знак не забороняє поворот праворуч у двори та на інші прилеглі до дороги території.

Дослідивши наявні докази, колегія суддів погоджується з висновком інспектора щодо порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.21 ,,В'їзд заборонено".

При цьому колегія суддів критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що він рухався по вул. Озаркевича та здійснив розворот з метою паркування автомобіля, оскільки у зимову пору та наявністю інших припаркованих на вулиці Озаркевича транспортних засобів такий маневр був дуже проблематичним, якщо взагалі можливим.

Колегія суддів вважає, що для паркування автомобіля у позивача не було об'єктивної необхідності здійснювати проблематичний маневр розвороту. Натомість цілком простим та доступним було паркування на тому ж самому місці, яке знаходилось з правого боку вулиці по ходу руху.

Крім того, здійснивши маневр розвороту на вулиці з одностороннім рухом (як стверджує позивач) ОСОБА_1 порушив вимоги дорожнього знаку 4.1 ,, Рух прямо", оскільки тільки знаки 4.3, 4.5 і 4.6 дозволяють розворот транспортних засобів .

Таким чином, дії позивача, який допустив порушення вимог дорожніх знаків (незалежно чи 3.21, чи 4.1) підпадають під кваліфікацію ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255,00 грн. за вчинене правопорушення є правомірним.

Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув належної уваги, не надав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо протиправності оскарженої постанови.

В силу приписів частин 4 та 5 ст.11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

На порушення вимог зазначеної норми Закону, суд першої інстанції розглянув справу у відсутності сторін та прийняв рішення, не з'ясувавши належним чином усі обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу приписів п 3 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Суд першої інстанції не встановив дійсні обставини справи, а тому дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог.

За таких обставин апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ч.1 ст. 41, ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст.198, п.3 ч. 1 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Бориславського міського суду Львівської області від 20 лютого 2017 року у справі № 438/88/17 (провадження № 2-а/438/17/2017) - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 2 батальйону УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції Мартин Тетяни Олександрівни, Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Постанова в повному обсязі складена 08 червня 2017 року.