Справа № 751/11370/16-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

31 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.

при секретарі: Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Відповідач, Чернігівської митниці ДФС України) у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Чернігівської митниці ДФС України від 10.11.2016 №0502/10200/16.

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17 лютого 2017 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши позивача та представників сторін, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 07.09.16 головним державним інспектором відділом протидії митним порушенням УБзМП Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_3 відносно громадянина Республіки Литви ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил № 0502/10200/16 за ознаками ст. 485 Митного кодексу України.

Постановою заступника начальника Чернігівської митниці ДСФ - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями - ОСОБА_5 від 10.11.2016 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 522 845,70 грн. (далі по тексту - оскаржуване рішення)(а.с.8-10).

Як вбачається з оскаржуваного рішення, 13.04.2016 через пункт пропуску «Славутич-Комарин» Чернігівської митниці ДФС громадянином Литви ОСОБА_2 ввезено в митному режимі тимчасового ввезення строком до одного року транспортний засіб марки «Форд Транзіт», р.н. НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, з метою особистого користування.

16.08.2016 (вх.281/7/25-70-22) Чернігівською митницею ДФС отримано лист відділу Внутрішньої безпеки ГУ ДФС в Чернігівській області від 15.08.2016 № 504/25-01-22-14 щодо можливого порушення норм чинного законодавства ФОП ОСОБА_2.

Проведеною перевіркою щодо дотримання ОСОБА_2 умов митного режиму тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «Форд Транзіт», р.н. НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, було встановлено, що ОСОБА_2 вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом передачі транспортного засобу «Форд Транзіт», стосовно якого були надані пільги щодо сплати митних платежів при ввезенні його на митну територію України, в користування іншій особі.

Не погоджуючись із оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскаржувана постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у позивача мети на ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, суспільно-небезпечні наслідки його дій не встановлені, та не доведено фактичної передачі автомобіля «Форд Транзіт» іншій особі.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.458 Митного кодексу України (далі по тексту - МК України в редакції чинній на момент спірних правовідносин) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Правовими положеннями ч.1 ст. 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

04.05.2016 між КП «Зеленбуд» Чернігівської міської ради та ФОП ОСОБА_6 укладено договір про пайову участь в утриманні об'єкта благоустрою.

18.05.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено договір про безоплатне користування автомобілем «Форд Транзіт», р.н. НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 (а.с.33-34).

Між тим, як зазначено позивачем, зазначений договір між останнім та ОСОБА_6 не виконувався, оскільки технічний паспорт та ключі знаходились у позивача. Зазначене також підтверджується протоколом вилучення у ОСОБА_2 свідоцтва про реєстрацію автомобіля.

Таким чином, належних та допустимих доказів того, що позивач фактично передав автомобіль «Форд Транзіт», р.н. НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, іншій особі у користування відповідачем не надано, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції.

Посилання на пояснення, надані позивачем 07.09.2015, не можуть бути беззаперечним доказом та не можуть бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_2 в порушенні митних правил, оскільки даючи такі пояснення, особа не була обізнана, що відносно неї здійснюється адміністративне провадження про порушення митних правил, у зв'язку з чим була позбавлена можливості скористатись правовою допомогою та залученням перекладача.

Відповідно до ст. 799 Цивільного кодексу України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.

Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення (ч.3 ст. 640 Цивільного кодексу України).

Правовими положеннями ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним, а відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

В даному випадку, договір укладено між двома фізичними особами, однак не дотримана процедура укладення договору, а саме: вказаний договір підлягав нотаріальному посвідченню, а тому ніяких наслідків для сторін не несе. Отже, правові наслідки недотримання сторонами передбаченої законом нотаріальної форми договору призвели до його нікчемності.

Разом з тим, інших доказів виконання зазначеного договору, його істотних умов, повного або часткового виконання, суду апеляційної інстанції не надано.

Крім того, висновок про виявлення факту порушення митних правил, що відповідно до ст. 360 МК України, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є вина суб'єкта.

Між тим, в матеріалах справи не міститься, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність вини ОСОБА_2, відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до ст. 531 МК України, підставами для скасування або зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення тих митних правил, які ставляться в вину правопорушнику.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил №0502/10200/16 від 10.11.2016 не відповідає вимогам митного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, в даному випадку Чернігівською митницею ДФС України, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Також, відповідачем крім пояснень позивача та договору, на який він посилається, доказів не надано, а колегія суддів апеляційної інстанції не приймає їх до уваги, оскільки факту використання даного транспортного засобу з порушенням чинного законодавства України зафіксовано та встановлено не було.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Карпушова

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Кучма А.Ю.

Карпушова О.В.