Справа № 583/1031/17
Суддя: Плотникова Н. Б.
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/1031/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до Головного управління національної поліції в Сумській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія АР № 218098 від 25.04.2017 р.,

встановив:

28 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 218098 від 25.04.2017 р. про притягнення його (ОСОБА_1О.) до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 255 грн.; провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що 25.04.2017 року близько 16.00 год. він був зупинений працівниками поліції, які склали відносно нього оскаржувану постанову за те, що він (ОСОБА_1О.) здійснив обгін транспортного засобу, порушивши вимоги дорожнього знаку «Обгін заборонено», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Даною постановою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. З даною постановою він (ОСОБА_1О.) не погоджується, оскільки не вчиняв інкримінованого йому правопорушення. Так, він дійсно їхав на належному йому автомобілі за автобусом, який рухався в попутному напрямку зі швидкістю близько 20 км/год. Автобус прийняв максимально вправо, щоб пропустити його та інші транспортні засоби. Він (ОСОБА_1О.) випередив автобус та продовжив рух. Приблизно через 600 м його зупинили працівники поліції, які почали говорити, що він вчинив обгін автобуса з порушенням ПДР. Дану постанову вважає незаконною та просить її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що 25.04.2017 р. близько 16 год. рухався на своєму автомобілі ОСОБА_2 з м. Суми в м. Охтирка. Після виїзду з м. Тростянець попереду дуже повільно рухався автобус, дорожня обстановка не дозволяла його обігнати, так як дорога була хвиляста і не видно було зустрічних транспортних засобів. Він (ОСОБА_1О.) разом з іншим автомобілем ЗАЗ, який їхав позаду нього, їхали за автобусом. Перед спуском дорога вирівнялася і було видно, що немає зустрічних транспортних засобів, швидкість автобуса не перевищувала 30 км/год., так як на спідометрі його автомобіля стрілка не доходила до позначки 30 км/год., а його автомобіль рухався безпосередньо за автобусом. Це бачив і свідок ОСОБА_3, який сидів на передньому пасажирському сидінні в його автомобілі. Розуміючи, що на гору автобус буде підніматися ще довше, він (ОСОБА_1О.) вирішив його випередити. Для цього він пропустив автомобіль ЗАЗ, який почав маневр випередження автобуса раніше від нього, і слідом за автомобілем ЗАЗ випередив автобус. На підйомі його зупинили працівники поліції, їх було троє, один з них підійшов відрекомендувався та повідомив, що він (ОСОБА_1О.) порушив вимоги знаку 3.25 «Обгін заборонено». Працівниками поліції також було зупинено автобус та автомобіль ЗАЗ. Водія автобуса запросили в патрульний автомобіль для дачі показів, а йому та іншому водію не дали можливості бути присутніми при дачі показів водієм автобуса. За цей час працівник поліції ОСОБА_4 вже склав постанову відносно нього (ОСОБА_1О.). Його доводи про те, він (ОСОБА_1О.) не обганяв автобус, а випередив його, тобто на смугу зустрічного руху не виїжджав, і що швидкість автобуса не переищувала 30 км/год., не було взято до уваги. ОСОБА_4 склав постанову, він (ОСОБА_1О.) підписав її, вказавши, що не згоден з постановою. При цьому ОСОБА_4 не спілкувався з ним, не відбирав пояснень. Крім того, ширина полоси проїжджої частини 4,3 метри, з технічних характеристик: ширина автобуса КАВЗ 2,380 м, автомобіля ОСОБА_2 1,777 м, тобто разом 4,157 м, запас 0,143 м, тобто два автомобілі на полосі може поміститися. Вважає винесену постанову незаконною, так як правил Дорожнього руху він не порушував, та просить її скасувати.

Представник відповідача Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що 25.04.2017 р. на 66 км + 600 м а/д Суми-Полтава він разом з інспекторами Катриченко М.О. та Прудким С.А. здійснював нагляд за дорожнім рухом. Близько 16 год. було виявлено, що на спуску рухався автобус, а за ним два легкових автомобілі. Спочатку на зустрічну смугу виїхав автомобіль ЗАЗ-Віда, а за ним автомобіль ОСОБА_2, який також здійснював обгін автобуса та виїхав на зустрічну смугу. Там є суцільна дорожня розмітка, яку забороняється перетинати. Автобус рухався по своїй смузі руху, вправо він не приймав і на обочину не зїзджав. Обгін було здійснено в зоні дії знаку 3.25 «Обгін заборонено», який стоїть на горі перед спуском. Обгін автобусу було здійснено на середині спуску на відстані близько 50 м за знаком. Після чого ОСОБА_5 було зупинено автомобіль ЗАЗ-Віда, а ОСОБА_6 автомобіль ОСОБА_2, а ним (ОСОБА_4І.) було зупинено автобус. На його запитання про швидкість автобуса, водій автобусаОСОБА_7 відповів, що їхав зі швидкістю близько 50 км/год., бо набирав швидкість, щоб їхати на підйом. Бланки постанов були у нього (ОСОБА_4І.). Пояснення у водія автобуса відбирались у салоні патрульної машини, так як водій автомобіля ЗАЗ заважав, висловлюючись нецензурною лайкою. Після цього він (ОСОБА_4І.) виніс постанову відносно ОСОБА_1О, ознайомив останнього з її змістом, ОСОБА_1 написав пояснення та розписався. Потім склали постанову відносно водія іншого автомобіля ЗАЗ. Представник відповідача також зазначив, що проїжджа частина автодороги по стандарту 6,8 м, а ширина автобуса 2.4 м, тобто неможливо було обігнати автобус, не виїхавши на смугу зустрічного руху. Крім того, автобус на спуск не міг їхати зі швидкістю менше 30 км/год.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, покази свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що старшим інспектором Тростянецького ВП капітаном поліції ОСОБА_4 25.04.2017 р. було винесено постанову серія АР № 218098 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Згідно даної постанови ОСОБА_1 25.04.2017 р. о 16 год. 00 хв. на 66 км + 600 м а/д Суми-Полтава, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив обгін транспортного засобу СРГЗ ДНЗ 9765 ПОУ, порушивши вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», чим порушив п. 33 п.п.3.25 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає, що постанова серія АР № 218098 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частина 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як встановлено судом, відповідно до постанови від 25.04.2017 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КпАП України, а саме за те, що 25 квітня 2017 року 0 16 год., керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE ДНЗ ВМ 60-77 АЕ на 66 км + 600 м а/д Суми-Полтава здійснив обгін транспортного засобу СРГЗ ДНЗ 9765 ПОУ, порушивши вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», чим порушив пункт 33 п.п. 3.25 Правил дорожнього руху України.

У відповідності до п. 8.4 в Правил дорожнього руху України - заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до п. 3.25 дод. 1 ПДР України «Обгін заборонено» Забороняється обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год). Поодинокими вважаються одиночні транспортні засоби, автопоїзди, а також буксируючий транспортний засіб у зчепленні з буксированим.

Незважаючи на пояснення позивача про те, що ним було здійснено випередження транспортного засобу, що рухався із швидкістю менше 30 км/год., працівник поліції не взяв до уваги даного факту, а виключно послався на те, що особа порушила вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», без врахування вимог закону щодо винятків здійснення обгону.

Такі пояснення позивача підтверджуються показами свідка ОСОБА_3, який в судовому засіданні пояснив, що 25 квітня 2017 р. після 14 год. він разом з позивачем на автомобілі позивача марки ОСОБА_2 їхали з м. Суми додому до м. Охтирка. Доїхали до м. Тростянець, попереду їхнього автомобіля їхав автобус, який рухався дуже повільно. Вони їхали деякий час за автобусом, так як була суцільна лінія розмітки та зустрічні автомобілі. Спідометр їхнього автомобіля вказував швидкість руху меншу ніж 30 км/год. Потім автобус став прижиматися до правого узбіччя можливо хотів зупинитися чи пропускав їх, і місце в їхній полосі руху звільнилося. Позивач трошки прискорив рух і обминув автобус. Потім, проїхавши невелику відстань, вони були зупинені працівниками поліції.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, та не надано суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення у діях ОСОБА_1 та які спростовують пояснення позивача ОСОБА_1

Суд вважає, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваної у даній справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Посилання представника відповідача на пояснення свідка ОСОБА_7 як на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд не бере до уваги, оскільки на виклик до суду ОСОБА_7 відмовився зявитися в судове засідання для дачі пояснень, що викликає сумнів у достовірності та належності такого доказу, як пояснення вказаного свідка.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія АР № 218098 від 25.04.2017 р. старшого інспектора Тростянецького відділу поліції капітана поліції ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Поряд з цим, стосовно вимог про закриття провадження у справі, суд вважає, що у їх задоволенні слід відмовити, оскільки відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст. ст. 6-14, 41, 71, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АР № 218098 винесену 25.04.2017 року старшим інспектором Тростянецького відділення Охтирського ВП ГУНП в Сумській області капітаном поліції ОСОБА_4 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255, 00 грн.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського адміністративного апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Плотникова Н.Б.