Справа № 810/227/16
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/227/16 Головуючий у 1-й інстанції: Дудін С.О. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

08 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київський районний центр «Київцентраеро» до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київський районний центр «Київцентраеро» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування вимоги. Свої вимоги обґрунтовує тим, що, на його думку, спірна вимога була прийнята Бориспільською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області протиправно, оскільки Державне підприємство обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київський районний центр "Київцентраеро" в повному обсязі та своєчасно здійснювало сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та будь-яка недоїмка відсутня.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року задоволено вказаний позов. Визнано протиправною та скасовано вимогу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2015 року № Ю-2478-23.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Броварська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

Бориспільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-2478-23 від 31.10.2015 року, якою Регіональному структурному підрозділу Київський районний центр "Київцентраеро" Державного підприємства обслуговування повітряного руху України визначено належну до сплати суму заборгованості зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені в розмірі 138669,38 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття вказаної вимоги, позивач звернувся до Головного управління ДФС у Київській області зі скаргою №1.4-2113 від 18.11.2015 року, у якій просив вищестоящий орган скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-2478-23 від 05.11.2015 року.

За результатами розгляду скарги Головним управлінням ДФС у Київській області було прийнято рішення № 35292/10/10-36-10-01-04 від 17.12.2015 року, яким скаргу позивача залишено без задоволення, а спірну вимогу - без змін.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з абз. 7 п. 1 ч. 1ст. 4 Закону платниками єдиного внеску є підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами, допомогу або компенсацію відповідно до законодавства, - для осіб, зазначених у пунктах 9 - 14 цієї частини.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 7 Закону визначено, що платниками єдиного внеску є військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби), особи рядового і начальницького складу.

Відповідно до ст. 7 Закону для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами; допомоги або компенсації відповідно до законодавства.

Частиною 6 ст. 7 Закону визначено, що нарахування єдиного внеску за платників, зазначених у пунктах 2, 3, 6, 7, 8, 9 та 11 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється платниками, зазначеними у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, за рахунок сум, на які єдиний внесок нарахований.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 9 Закону для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Частиною 7 ст. 9 Закону передбачено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Згідно з ч. 11 ст. 9 Закону у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (ч. 3 ст. 25 Закону).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів Державною фіскальною службою України та її територіальними органами (далі - фіскальні органи) визначена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена Наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 року.

Відповідно до абз. 1 п. 3 Розділу VI Інструкції № 449 фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Абзацом абз. 2-3 п. 3 Розділу VI Інструкції № 449 визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов'язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Згідно з абз. 2-3 п. 4 Розділу VI Інструкції № 449 при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера "У" (узгоджена вимога).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Отже, обов'язковою передумовою формування вимоги є наявність у платника недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску.

Судом першої інстанції було встановлено, що обґрунтовуючи правомірність виставлення позивачеві спірної вимоги, Бориспільська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області зазначила, що заборгованість у позивача виникла у зв'язку з несвоєчасною сплатою ним самостійно визначених сум єдиного соціального внеску за звітні місяці серпень та вересень 2015 року, оскільки сплачені позивачем за ці місяці суми ЄСВ були направлені на погашення боргу, який існував раніше, в порядку календарної черговості його виникнення.

Водночас, перевіряючи наявність у позивача заборгованості у період до серпня 2015 року, колегія суддів зазначає про наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, що Бориспільською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області були прийняті рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску:

- від 18.09.2014 року № , яким позивачу нараховано штраф у розмірі 68605,46 грн. та пеню у розмірі 13769,03 грн. за період з 21.03.2014 року по 05.09.2014 року;

- від 28.03.2014 року № , яким позивачу нараховано штраф у розмірі 47662,70 грн. та пеню у розмірі 7344,28 грн. за період з 22.10.2013 року по 06.03.2014 року.

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про скасування зазначених рішень.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2016 року в адміністративній справі № 810/5167/15 задоволено адміністративний позов.

Визнано протиправними та скасовано рішення Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 28.03.2014 року та № від 18.09.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016 року повернуто апеляційну скаргу Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на вищевказану постанову Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Отже, постанова Київського окружного адміністративного суду від 17.08.2016 року у справі № 810/5167/15 набрала законної сили 25.10.2016 року.

У вказаній постанові адміністративним судом було встановлено, що суми єдиного соціального внеску, задекларовані позивачем за звітні періоди вересень 2013 року - липень 2015 року включно, були сплачені ним своєчасно та в повному обсязі, у зв'язку з чим правові підстави для застосування штрафних санкцій відсутні.

За таких обставин, обставини повної та своєчасної сплати позивачем сум єдиного соціального внеску за період вересень 2013 року - липень 2015 року включно є преюдиціальними, а тому не потребують повторного доказування.

Отже, дослідженню підлягають лише обставини щодо повної та своєчасної сплати позивачем ЄСВ за серпень та вересень 2015 року.

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно звітності з ЄСВ за серпень 2015 року (а.с.144-147) позивачем самостійно задекларована сума внеску у розмірі 139749,04 грн.; згідно звіту з ЄСВ за вересень 2015 року (а.с.148-150) сума задекларованого внеску складає 100955,03 грн.

При цьому, згідно з платіжним дорученням № 6189 від 07.09.2015 року позивачем було сплачено 186400,00 грн. з призначенням платежу «оплата ЄСВ за 08/2015».

Відповідно до платіжного доручення № 6970 від 06.10.2015 року позивачем сплачено ЄСВ за вересень 2015 року в сумі 107800,00 грн.

Крім того, з інтегрованої картки позивача з ЄСВ вбачається здійснення Регіональним структурним підрозділом Київський районний центр "Київцентраеро" Державного підприємства обслуговування повітряного руху України наступних платежів, не охоплених постановою Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2016 року в адміністративній справі № 810/5167/15: 06.08.2015 року - в сумі 8444,54 грн.; 07.09.2015 року - в сумі 13970 грн.; 07.09.2015 року - в сумі 186400 грн.; 06.10.2015 року - в сумі 107800 грн.; 06.10.2015 року - в сумі 8100 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що самостійно визначені позивачем суми ЄСВ за серпень та вересень 2015 року були сплачені ним в повному обсязі, що свідчить про відсутність у Регіонального структурного підрозділу Київський районний центр "Київцентраеро" Державного підприємства обслуговування повітряного руху України станом на 31.10.2015 року будь-якої недоїмки зі сплати внеску та, як наслідок, відсутність правових підстав для виставлення спірної вимоги.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності висновків про наявність у позивача недоїмки з ЄСВ станом на 31.10.2015 року, у той час як матеріали справи свідчать про повну та своєчасну сплату ним внеску за спірний період.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2015 року № Ю-2478-23 є протиправною та підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому воназадоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 08.06.2017 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.