Справа № 750/1800/17
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/1800/17 Головуючий у 1-й інстанції: Супрун О.П. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.04.17р. у справі №750/1800/17 за позовом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача закінчити виконавче провадження №53333522 від 02.02.17р. на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»; скасування п. 3 постанови ВП №53333522 від 02.02.17р. щодо стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12 800 грн. на підставі п.9 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.04.17р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем було виконано рішення суду у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області від 02.02.17р. відкрито виконавче провадження №53333522 за виконавчим листом №750/9110/16-а, виданим 30.01.17р. Деснянський районним судом м. Чернігова про зобов'язання Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок на виплату пенсії за віком ОСОБА_2 у зв'язку із підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від місячного (чинного) заробітку, починаючи з 01.10.16р. на підставі довідки Чернігівської обласної державної адміністрації №01-38/4182 від 23.08.16р.

У пункті 3 вказаної постанови постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 12 800 грн.

Позивач звернувся до відповідача з листом від 14.02.17р. №4926/06 (який отримано відповідачем 20.02.17р.), у якому повідомив про добровільне виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження. До листа було додано розпорядження від 19.01.17р. №168198.

У цей же час, 16.02.17р. позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги обґрунтував тим, що ним було виконано судове рішення у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, у зв'язку з чим виконавче провадження слід закінчити на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», що виключає стягнення виконавчого збору відповідно до п.9 ч. 5 ст. 27 цього Закону.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв у межах та спосіб визначений законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02.06.16р. № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону 1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказазної статті передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч. 3 ст. 27 цього Закону).

Отже, з наведених правових норм випливає, що державний виконавець у разі надходження до нього виконавчого документа, який відповідає вимогам закону, виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, з обов'язковим зазначенням у ній про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірах встановлених ст. 27 Закону 1404-VIII

За таких обставин, відстутні правові підстави для висновку про невідповідність вимогам Закону оспорюваного п. 3 постанови про відкриття виконавчого ВП №53333522 від 02.02.17р.

Пунктом 9 частини 1 статті 37 Закону 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому, відповідно до частини 9 статті 27 Закону 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, з наведеного випливає, що у разі фактичного виконання боржником судового рішення у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір з такого боржника не стягується.

Як зазначає позивач, рішення суду ним було виконано у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, про що було повідомлено відповідача листом від 14.02.17р. №4926/06 до якого приєднано розпорядження від 19.01.17р. №168198. Відтак, позивач вважає, що відповідача необхідно зобов'язати закінчити виконавче провадження на підставі ч. 9 ч. 1 ст. 37 Закону 1404-VIII.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як свідчать обставини справи, лист від 14.02.17р. №4926/06 був отриманий відповідачем лише 20.02.17р., що підтверджується відміткою про його отримання на титульній стороні (а.с.16), у той час, як 16.02.17р. позивач вже звернувся з даним позовом до суду.

Доказів розгляду відповідачем цього питання або ж відмови у закінченні виконавчого провадження матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Із наведеного випливає, що в адміністративному судочинстві підлягають захисту тільки порушені права, свободи та інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин.

З огляду на викладене, вимога позивача про зобов'язання відповідача закінчити виконавче провадження з підстав визначених ч. 9 ч. 1 ст. 37 Закону 1404-VIII є передчасною.

Вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги позивача.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 200, 205, 206 КАС України Київський апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.04.17р. у справі №750/1800/17 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.04.17р. у справі №750/1800/17 - без змін.

Дана ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Пилипенко О.Є.

Чаку Є.В.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Чаку Є.В.

Пилипенко О.Є.