Справа № 344/1565/17
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/1565/17
Провадження № 2-а/344/619/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання дій щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років у зв"язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури протиправними, зобов"язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугою років в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області №18-231 вих-16 від 31.03.2016 року з 02.09.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії, без обмеження будь-яким терміном чи періодом, стягнення витрат по оплаті судового збору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про про визнання дій щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років у зв"язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури протиправними, зобов"язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугою років в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області №18-231 вих-16 від 31.03.2016 року з 02.09.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії, без обмеження будь-яким терміном чи періодом, стягнення витрат по оплаті судового збору. Позовні вимоги мотивував тим, що йому з 01.05.2006 року призначена пенсія за вислугою років в розмірі 90% від суми місячної зарплати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовєязкове державне пенсійне страхування, відповідно до Закону України "Про прокуратуру" № 1789-Х11 від 05.11.1991 року в редакції від 12.07.2001 року № 2663-111 (2663-14). У зв'язку із збільшенням зарплати працівникам органів прокуратури, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітньої плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", 02.09.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську з заявою про перерахунок вже призначеної пенсії, долучивши довідку прокуратури Івано-Франківської області № 18-231 вих-16 від 31.03.2016 року. Однак, управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську листом № 2891/03 від 09.09.2016 року відмовило йому у проведенні такого перерахунку, мотивуючи тим, що скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Виплата призначених до 01.06.2015 року пенсій здійснюється у попередніх розмірах. Крім того з 15.07.2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697 (із змінами № 578 від 02.07.2015), де стаття 50-1 втратила чинність, окрім пунктів 3, 4, 6, 11, в яких не зазначено про проведення перерахунків пенсії. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На даний час жодних постанов КМ України не було щодо проведення перерахунків пенсії, відповідно до закону України "Про прокуратуру", тому відсутні підставі для перерахунку пенсії позивача.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги адміністративного позову підтримав, просив задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила з підстав наведених у письмовому запереченні, просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки, відсутні підстави проведення перерахунку пенсії позивачу (а.с. 19-21).

Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив, що публічно-правовий спір між сторонами виник з приводу права на належний розмір пенсії державного службовця та її виплату.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером з 01.05.2006 року йому призначена пенсія за вислугою років в розмірі 90% від суми місячної зарплати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовєязкове державне пенсійне страхування, відповідно до Закону України "Про прокуратуру" № 1789-Х11 від 05.11.1991 року в редакції від 12.07.2001 року № 2663-111 (2663-14) , ця обставина сторонами не оспорюється, тому з урахуванням положення ч. 3 ст. 72 КАС України не потребує доказування в судовому засіданні.

Згідно відповіді УПФ України в м.Івано-Франківську від № 2891/03 від 09.09.2016, ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на п.5 Прикінцевих положень ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", відповідно до якого з 01.06.2015 року норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до ЗУ "Про прокуратуру", скасовані, а тому з 01.06.2015 року раніше призначені пенсії не перераховуються.

Згідно ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-Х11 від 05.11.1991 року в редакції від 12.07.2001 року № 2663-111 (2663-14) (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно копії розпорядження 185677 від 17.06.2006 року, розмір призначеної позивачу пенсії склав 90 % від суми місячної зарплати за відповідною посадою, до якої включаються всі види оплати праці на які нараховуються страхову внески (а.с.14).

Відповідно до Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" № 76-VIII від 28.12.2014 року, ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697 від 14.10.2014 року, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Станом на вересень 2016 року (дата звернення позивача до суду) Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", зокрема п.4 (про перерахунок пенсії) - виключено.

Згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України".

Таким чином з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про прокуратуру" не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Конституційний суд України в п.2.1. Рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р № 213 (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 року № 911-VIII) не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій у тому числі спеціальних законів прийнято не було, то відповідно з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема до Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 14.10.2014 року № 1697).

В абзаці 5 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України вказано, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована одно предметними нормативно-правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не визначено самим цим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі раніше.

Закон України "Про прокуратуру" № 1789 був прийнятий 05.11.1991 року, Закон України "Про прокуратуру № 1697 був прийнятий 14.10.2014 року, а Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213 був прийнятий 02.03.2015 року, тобто пізніше, а тому саме його слід застосовувати у спірних правовідносинах.

Оскільки, позивач звернувся за призначенням пенсії після 01.06.2015 року, а саме 04.08.2016 року відповідачем правомірно відмовлено позивачу у перерахунку пенсії за вислугу років у відповідності до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", як і не має права на перерахунок пенсії у відповідності до статті 86 Закону України "Про прокуратуру.

Суд зазначає, що на законодавчому рівні існують різні підстави для проведення перерахунку пенсій, в той же час такої правової підстави, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів на даний час не існує. Тобто, для перерахунку пенсій, особам, які працювали на посадах, пов'язаних зі службою в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, підстав немає. Вони скасовані на законодавчому рівні, а тому вважати, що відповідач допустив порушення прав позивача, немає підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, відповідач діяв з урахуванням вимог законодавства та не міг застосовувати неіснуючі норми. Питання щодо наявної бездіяльності держави відносно прийняття нормативного акту, який би регулював питання перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати працюючих осіб, є питанням та прерогативою самої держави, як і її відповідальності. Законодавцем визначено, що саме Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями встановлювати підстави для проведення перерахунку. При чому такі підстави Кабінет Міністрів України може визначати, які завгодно. Відповідач не є особою, яка сама встановлює та визначає правове регулювання питань щодо такого перерахунку з наведених підстав, пенсійний орган є суб'єктом владних повноважень, який є виконавцем в межах цих відносин, та нормотворчістю не займається.

Законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (рішення у справах «Аррас та інші проти Італії» (Arras and Others v. Italy), заява № 17972/07, п. 42, від 14 лютого 2012 року, «Сухобоков проти Росії» (Sukhobokov v. Russia), заява №75470/01, п. 26, від 13 квітня 2006 року).

Відповідно до вищезазначеного, відповідач при прийнятті рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії діяв на підставі, у межах повноважень та згідно чинного законодавства України, а тому не порушив права та законні інтереси позивача. Відповідач не мав правових підстав для застосування до спірних правовідносин положення норм, що регулювали питання проведення перерахунку пенсії, в редакції, чинній на час призначення пенсії, норми яких на теперішній час існують в іншій редакції закону, та у інший спосіб регулюють спірні правовідносини. Такої правової можливості не має також і суд.

Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до Закону України "Про прокуратуру", Постанови КМУ "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року №76-VІІІ, Постанови КМУ України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів" №1013 від 09.12.2015 року, ст.ст. 6-12, 71, 72 КАС України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання дій щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років у зв"язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури протиправними, зобов"язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугою років в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області №18-231 вих-16 від 31.03.2016 року з 02.09.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії, без обмеження будь-яким терміном чи періодом, стягнення витрат по оплаті судового збору - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, але якщо апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Пастернак І.А.