Справа № 2а-12459/12/2670
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року К/800/315/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий суддя:Вербицька О.В.
Судді: Бившева Л.І.
Маринчак Н.Є.
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2012 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року

у справі № 2а-12459/12/2670

за позовом Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією «Бурда-Україна»

до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників

про визнання недійсною та скасування податкової консультації та зобов'язання видати податкову консультацію

В С Т А Н О В И В :

Дочірнє підприємства з 100% іноземною інвестицією «Бурда-Україна» (далі - позивач, ДП «Бурда-Україна») звернулось до суду з позовом до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі - відповідач, Центральний офіс) про визнання недійсною та скасування податкової консультації та зобов'язання видати податкову консультацію.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2012 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано податкову консультацію Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Києві Державної податкової служби від 12 березня 2012 року № 6057/10/06-038. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2012 року залишено без змін.

У касаційній скарзі Центральний офіс, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку про наступне.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, ДП «Бурда-Україна»" звернулось до Державної податкової адміністрації України із запитом від 09 лютого 2012 року № 23 щодо надання письмового податкового роз'яснення з питань визначення, ознак і критеріїв «товарів вітчизняного виробництва».

Листом від 12 березня 2012 року № 6057/10/06-038 «Про надання консультації» Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Києві Державної податкової служби була надана податкова консультація з наступних питань: 1) питання звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з ввезення на митну територію України та операцій з постачання на митній території України періодичних видань друкованих засобів масової інформації, книжок, учнівських зошитів, підручників та навчальних посібників; 2) питання визначення терміну «товари вітчизняного виробництва».

При наданні роз'яснення на поставлене ДП «Бурда-Україна» у своєму запиті від 09 лютого 2012 року № 23 питання, податкова інспекція зазначила, що згідно ст. 5 Митного кодексу України, поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами. Але на законодавчому рівні такого терміна не визначено. Водночас такий термін часто вживають, розуміючи під ним товари, що вироблені на території України. Проте з метою митного оформлення Митний кодекс України оперує терміном «країна походження товару».

Порядок визначення країни походження товару встановлюється Кабінетом Міністрів України на підставі положень Кодексу.

Відповідно до ст. 277 Митного кодексу України країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідально до критеріїв, встановлених цим Кодексом. При цьому під країною походження товару, можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділенні з метою визначення походження товару.

Відповідно до ст. 279 Митного кодексу України, у разі якщо у виробництві товару беруть участь дві або більше країн, походження товару визначається згідно з критерієм достатньої переробки, а саме: країною походження товару вважається країна, в якій було здійснено повне виготовлення товару або останні операції з його переробки, достатні для того, щоб товар одержав основні характерні риси. У цій же статті наведені критерії достатньої переробки, а у ст. 278 Митного кодексу України наведено перелік товарів, які вважаються повністю виробленими у країні… На підставі ст. 279 ХІІ Митного кодексу України товари можна вважати українського походження, якщо вони повністю вироблені або піддані достатній обробці/переробці на митній території України.

Суди першої та апеляційної інстанцій визнали протиправною податкову консультацію податкового органу від 12 березня 2012 року № 6057/10/06-038, з чим погоджується суд касаційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Згідно ст. 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи безоплатно надають консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового законодавства. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. За вибором платника податків консультація надається в усній або письмовій формі. Консультації надаються органом державної податкової служби або митним органом, в якому платник податків перебуває на обліку, або вищим органом державної податкової служби або вищим митним органом, якому такий орган адміністративно підпорядкований, а також центральним органом державної податкової служби або спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи. Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

Отже, податкова консультація надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надана така консультація. При цьому, надаючи податкову консультацію, податковий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз'яснення конкретному платнику податків по конкретній нормі закону.

Відповідно до п. 53.3 ст. 53 Податкового кодексу України платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Судами встановлено, що при наданні спірної податкової консультації відповідач, зазначив про те, що операції з ввезення на митну територію України та операції з постачання на митній території України періодичних видань друкованих засобів масової інформації, книжок, учнівських зошитів, підручників та навчальних посібників від оподаткування податком на додану вартість не звільняються, якщо такі товари не мають статусу товарів вітчизняного виробництва.

З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що відповідач вийшов за межі обсягу поставлених до роз'яснення питань, надавши відповідь на питання, яке позивачем не ставилось, що суперечить суті податкової консультації.

В частині відмови в задоволенні позову ДП «Бурда-Україна» сторонами рішення першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку не оскаржувались.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

За таких обставин, касаційна скарга відповідача підлягає відхиленню, а постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2012 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників відхилити.

2.Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька

Судді Л.І. Бившева

Н.Є. Маринчак