Справа № 317/639/17(2-а/317/41/2017)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2017 рокусправа № 317/639/17(2-а/317/41/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Запорізького приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 29 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в розрахунку позивачу пенсії за віком з урахуванням вимог частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобовязання відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком з 02 лютого 2017 року відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 роки) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: 640,00 грн. судового збору та 1500,00 грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з отриманням пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Після призначення пенсії продовжував працювати. 06.01.2008 року набув право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 02.02.2017 року звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком. Однак, відповідач здійснив фактично переведення з пенсії, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосувавши при цьому показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік. Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за іншим Законом, дії відповідача вважає неправомірними. При розрахунку пенсії необхідно було застосовувати статтю 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 29 березня 2017 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 20 квітня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в розрахунку пенсії за віком з урахуванням вимог частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Зобовязано відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком з 02.02.2017 року, відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією. Стягнено на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1280,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. У задоволенні решти вимог відмовлено.

До апеляційної скарги відповідачем подано матеріали про заміну відповідача - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області його правонаступником Запорізьким приміським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області у звязку з реорганізацією.

Розглянувши дані матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність здійснення процесуального правонаступництва відповідно до статті 55 КАС України, замінити відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області його правонаступником Запорізьким приміським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на неповне зясування судом обставин справи, неправильність застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що звертаючись за призначенням пенсії до Головного управління ПФУ в Запорізькій області позивач використав право первинного призначення пенсії по Україні. Тому, за особистою заявою від 02.02.2017 року на підставі частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком та заробітну плату для обчислення пенсії за віком розраховано із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік в сумі 1197,91 грн. Ці обставини справи підтверджено розрахунком стажу, заробітної плати та розпорядженням від 08.02.2017 року, в якому міститься запис «облік справи, призначеної в минулих роках». Тому, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що частина 3 статті 45 Закону №1058-IV до спірних правовідносин не застосовується, оскільки рулює порядок переведення з одного виду пенсії на інший в межах Закону №1058-IV.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що з 01 січня 1996 року позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років, призначено відповідально до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

02 лютого 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його з одного виду пенсії на інший пенсію за віком.

Листом від 23.02.2017 року № 8/Г-04 відповідач повідомив, що на підставі заяви від 02.02.2017 року застосовано норму частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої показник середньої заробітної плати при переведенні пенсії з одного виду на інший залишається незмінним. Тому, заробітну плату для обчислення пенсії за віком, яку отримує позивач в УПФУ з 02.02.2017 року, розраховано із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік в сумі 1197,91 грн. Застосувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки немає підстав, оскільки відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначена за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, застосовується тільки для первинного призначення пенсії.

Не погодившись з цією відповіддю, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що з 02 лютого 2017 року позивачу призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вперше, тому відповідач повинен був розрахувати пенсію позивачу з урахуванням заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058-IV) визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058-IV) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, частиною 3 статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Однак, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсі.

02 лютого 2017 року позивач звернувся із заявою для переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV вперше.

Тобто, мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону.

Крім того, після призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі встановлених обставин справи та досліджених доказів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, встановлених статтею 202 КАС України для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізького приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій сторонам, є остаточною та оскаженню не підлягає.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров