Справа № 2-а-1102/10/1522
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2012-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2012 р.Справа № 2-а-1102/10/1522

Категорія:10,3,4Головуючий в 1 інстанції: Науменко А.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

доповідача - судді - Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:
У січні 2010 року ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (надалі ДПСП ОМР, відповідач), в якому просив визнати неправомірними дії відповідача по недоплаті, йому, як інваліду війни 3-ї групи, разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік, в розмірі, передбаченому ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту`та зобов`язати відповідача виплати йому зазначену допомогу в розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2010 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт вважав, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб у судове засідання, та за відсутності клопотань від усіх осіб, про розгляд справи за їх участю.

З`ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на наступних підставах.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, судом першої інстанції встановлено і знайшло своє підтвердження у суді апеляційної інстанції, що позивач є інвалідом війни 3-ї групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Одеським обласним військовим комісаріатом 25 липня 2003 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У 2009 році позивач отримав від відповідача грошову допомогу до 5 травня в розмірі передбачену Законами України про Державний бюджет України на 2009 рік. Тобто, в даному випадку на період виникнення спірних правовідносин, які є предметом спору в цій справі, були наявні нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій. При цьому дія статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту`на час виникнення спірних правовідносин була зупинена Законами України про Державний бюджет України .

Посилання на пункт Рішення Конституційного Суду України №6 рп/2007 від 09 липня 2007 року у справі №1-29/2007, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), деякі положення закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», у тому числі і положення пункту 13 статті 71, яким зупинено на 2007 рік дію частину 5 статей 12, 13, 14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту`в частині визначення розміру виплати щорічної разової грошової допомоги або на Рішення Конституційного Суду України №10 рп/2008 від 22 травня 2008 року у справі №1-28/2008, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пунктів 20 22 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України`та пункту 3 розділу III «Прикінцеві положення`Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України`в частині визначення розміру виплати щорічної разової грошової допомоги колегія суддів вважає помилковим, оскільки це рішення було прийнято після закінчення строку проведення цієї допомоги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент виплати щорічної допомоги відповідач діяв відповідно до діючого законодавства. Таким чином у відповідача відсутні правові підстави для здійснення такої виплати відповідно до Закону від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ.

В такому випадку суду слід було керуватись приписами рішення Конституційного Суду України від 03 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України, у пункті 3 мотивувальної частини якого суд зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопередметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом. автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

З огляду на викладене, рішення судів першої інстанції про відмову в позові ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді асіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Судом вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено. Твердження апеляційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись: ст. ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня отримання її сторонами.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова