Справа № 813/975/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року м. Київ К/800/30616/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Стрелець Т.Г.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Приватного підприємства "ШипШина" до Інспекції з захисту прав споживачів у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови за касаційною скаргою Приватного підприємства "ШипШина" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2015 року

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року Приватне підприємство "ШипШина" (далі - ПП "ШипШина") у Львівському окружному адміністративному суді пред'явило позов до Інспекції з захисту прав споживачів у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Просило визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції з захисту прав споживачів у Рівненській області від 25 січня 2013 року № 10 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів".

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ПП "ШипШина" подало касаційну скаргу.

Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що відповідно до плану перевірок суб'єктів господарювання на I квартал 2013 року щодо дотримання вимог чинного законодавства про захист прав споживачів Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Рівненській області 14 січня 2013 року проведено планову перевірку господарської діяльності ПП "ШипШина", про що складено акт перевірки від 15 січня 2013 року.

Перевірка проведена у присутності уповноваженого представника суб'єкта господарювання - завідуючого магазином ОСОБА_4.

Перевіркою встановлені порушення вимог:

- пунктів 11, 12 частин першої, другої статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів" та пункту 16 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19 квітня 2007 року № 104, а саме: відсутність найменування та місцезнаходження виробника і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживачів, строк придатності товару, інформація надається із порушенням законодавства про мови;

- пункту 9 Інструкції про порядок позначення роздрібних цін на товари народного споживання в підприємствах роздрібної торгівлі та в закладах ресторанного господарства, затвердженої наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 01 січня 1997 року № 2, а саме: ярлики цін оформлені з порушенням вимог чинного законодавства: відсутній підпис працівника, відповідального за формування, установлення або застосування ціни із зазначенням дати підписання;

- пункту 12 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833, а саме: на фасаді торговельного об'єкту відсутня вивіска із зазначенням найменування суб'єкта господарювання.

15 січня 2013 року відповідачем винесено припис на підставі акта перевірки від 15 січня 2013 року, яким позивача зобов'язано реалізовувати непродовольчі товари лише за наявності необхідної інформації про продукцію відповідно до статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів"; ярлики цін оформити відповідно до вимог чинного законодавства; розмістити на фасаді торгівельного об'єкта вивіску із найменуванням суб'єкта господарської діяльності.

Також на підставі акта перевірки від 15 січня 2013 року відповідачем 25 січня 2013 року винесено постанову № 10 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів", якою за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію відповідно до пункту 7 частини першої статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" до позивача застосовано штраф у розмірі 24 339,60 грн.

На підставі цього ж акту Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Рівненській області складено протокол про притягнення директора магазину до адміністративної відповідальності.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідач під час перевірки діяв у межах наданих йому повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства.

Постанова про накладення стягнень на позивача, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів" ухвалена з урахуванням усіх обставин у справі, покарання є співрозмірним тяжкості вчинених правопорушень, зокрема, за реалізацію непродовольчих товарів без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, а саме: найменування та місцезнаходження виробника і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача; строк придатності товару, інформація надається з порушенням законодавства про мови в порушення пунктів 11,12 частин першої, другої статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів".

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій із огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Частинами першою, четвертою, п'ятою статті 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 01 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Строк здійснення планового заходу не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом.

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду видає наказ. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

На підставі акта, який складено за результатами здійснення планового заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, протягом п'яти робочих днів з дня завершення заходу складається припис, розпорядження або інший розпорядчий документ про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу (частина сьома статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності").

Згідно із положеннями статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Стосовно продукції, яка за певних умов може бути небезпечною для життя, здоров'я споживача та його майна, навколишнього природного середовища, виробник (виконавець. продавець) зобов'язаний довести до відома споживача інформацію про таку продукцію і можливі наслідки її споживання (використання). Вказана інформація водиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Відповідно до абзацу 1 пункту 8 Інструкції про порядок позначення роздрібних цін на товари народного споживання в підприємствах роздрібної торгівлі та закладах ресторанного господарства, затвердженої Наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 04 січня 1997 року № 2, роздрібні ціни можуть бути позначені на товарних ярликах, етикетках підприємств-виробників, упаковці, в якій товар продається населенню, або безпосередньо на самому товарі, якщо позначення ціни не псує його товарний вигляд та не знижує якість товару.

Пунктом 13 вказаної Інструкції визначено, що всі засоби інформування про ціни на товари виготовляються друкарським або іншим способом і повинні бути оформлені чітко, естетично (чорнилом, пастою, штемпельною фарбою (штампом) та ін.) відповідно до чинного законодавства про мови. Спосіб позначення роздрібних цін на конкретні товари (штамп, чорнила, паста, маркування етикет пістолетом та ін.) визначається керівником суб'єкта господарювання.

За приписами пунктів 3, 7 частини першої статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за:

- реалізацію продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, але у документах, згідно з якими її передано на реалізацію, відсутні реєстраційні номери сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання відповідності, - у розмірі п'ятдесяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ПП "ШипШина" допустило реалізацію непродовольчих товарів без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, а саме: відсутні найменування та місцезнаходження виробника і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, строк придатності товару, а також інформація надавалась з порушенням законодавства про мови, що є порушенням пунктів 11,12 частин першої, другої статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів".

Це є порушеннями, за які наступає відповідальність відповідно до пунктів 3, 7 частини першої статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів".

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, а суд апеляційної інстанції обгрунтовано залишив його рішення в законній силі.

Судові рішення у цій справі є законними і обґрунтованими, підстав для їх скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновку судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "ШипШина" залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2015 року в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства "ШипШина" до Інспекції з захисту прав споживачів у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови - без зміни.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Стрелець Т.Г.