Справа № 820/5854/15
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року м. Київ К/800/45930/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :
Пасічник С.С.,
Стародуба О.П.,
Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Департамент державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Департамент державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України про визнання неправомірними дій командування Військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення його до повної матеріальної відповідальності та зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 внести зміни у пункти 1 і 2 наказу від 03.06.2015р. №206-д «Про результати проведення службового розслідування», в якому цифри « 6561,66» замінити на « 1423,50».
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2015р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015р., позов задоволено частково: зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 внести зміни у пункти 1 і 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2015р. №206-д «Про результати проведення службового розслідування», в якому цифри « 6561,66» замінити на « 1423,50»; в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
При цьому, зі змісту касаційної скарги вбачається, що фактично відповідачем судові рішення оскаржуються лише в частині задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника відділення особового складу та стройового.
На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2015р. №586К проведено службове розслідування за фактом незняття з котлового забезпечення військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину, за результатами якого складено акт №900 від 03.06.2015р., яким, в свою чергу, встановлено, що військовослужбовці Військової частини НОМЕР_1 солдати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно 30.08.2014р., 06.09.2014р., 01.10.2014р. та 19.10.2014р. самовільно залишили військову частину, а відповідно до п.2.9 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 26.05.2014р. №333, військовослужбовці військової служби, які самовільно залишили військову частину, у триденний строк з моменту залишення частини знімаються зі всіх видів забезпечення; проте, внаслідок неналежного виконання майором ОСОБА_1 своїх функціональних обов`язків (неналежна організація роботи підпорядкованого відділення) зняття вищевказаних військовослужбовців з котлового забезпечення відбулось несвоєчасно (наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №268 від 10.11.2014р. їх знято з продовольчого забезпечення зі сніданку 10.11.2014р.), а тому в зв`язку з протиправною бездіяльністю майора ОСОБА_1 завдано пряму дійсну шкоду державі в сумі 6561,66грн.
03.06.2015р. наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №206-д «Про результати проведення службового розслідування» помічнику командира з фінансово-економічної роботи начальнику ФЕС наказано збитки, завдані державі в розмірі 6561,66грн., обліковувати за майором ОСОБА_1 в книзі грошових стягнень і нарахувань (форма 35), а також стягувати з нього вищевказану суму збитків щомісячно в розмірі 20% його грошового забезпечення до повного відшкодування збитків.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач як військовослужбовець може бути притягнутий до матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ним службових обов`язків, у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення, що складає 1423,50грн.
Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, визначено Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим постановою Верховної Ради України від 23.06.1995р. №243/95-ВР (далі Положення), відповідно до п.3 якого військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявністю: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди.
Протиправною визнається така поведінка (дія або бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки.
Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинено ним умисно чи з необережності.
Згідно з п.10 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення.
Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично не виконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети (п.13 Положення).
За змістом п.25 Положення утримання грошового нарахування за наказом про відшкодування заподіяної шкоди провадиться щомісячно у розмірі 20 відсотків, а у разі відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок розкрадання, умисного пошкодження військового майна, - у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення (заробітку).
Під місячним грошовим забезпеченням офіцерського (начальницького) складу і військовослужбовців, які проходять службу за контрактом, слід розуміти посадовий оклад разом з окладом за військове (спеціальне) звання і процентною надбавкою за вислугу років, а військовослужбовців строкової військової служби - посадовий оклад. Місячне грошове забезпечення призваних на збори військовозобов`язаних визначається відповідно до чинного законодавства України.
Як вже вказувалось в цій ухвалі та встановлено судами, службовим розслідуванням за фактом несвоєчасного зняття з продовольчого забезпечення встановлено саме недбале виконання ОСОБА_1 службових обов`язків, а не умисел на знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій, тому він має нести матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення, яке згідно з виданою Військовою частиною НОМЕР_1 довідкою від 05.06.2015р. № 591/ср складає 1423,50грн.
Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для притягнення відповідача до матеріальної відповідальності лише у розмірі місячного грошового забезпечення (1423,50грн.), а отже й про наявність підстав для зобов`язання відповідача внести відповідні зміни до наказу від 03.06.2015р. №206-д «Про результати проведення службового розслідування».
Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За правилами ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, що призвело або могло призвести до прийняття неправильного рішення, а тому підстав для скасування ухвалених судових рішень колегія суддів не вбачає.
Зокрема, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, посилання відповідача на те, що протиправна бездіяльність ОСОБА_1 має кваліфікуватись як непрямий умисел, внаслідок чого він має нести повну матеріальну відповідальність, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ним всупереч приписів ч.2 ст.71 КАС України не надано жодних доказів в підтвердження наявності умислу позивача на знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій.
Керуючись ст.ст.210,220,222,223,224,230,231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та строки, передбачені главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: Пасічник С.С.

Стародуб О.П.

Швець В.В.