Справа № 2-а-1757/10/2170
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2012-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2012 р.Справа № 2-а-1757/10/2170

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Бойка А.В., Романішина В.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2010 року, у справі за позовом Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області до Комунального підприємства "Комунгоспсервіс" про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у м. Нова Каховка Херсонської області звернулась до суду з позовом, у якому ставить вимоги до Комунального підприємства "Комунгоспсервіс" про стягнення податкового боргу, у сумі 213150,80 грн.

Вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до довідки про стан заборгованості від 22 березня 2010 року - КП «Комунгоспсервіс»має податкову заборгованість з податку на додану вартість, у сумі 119208,87 грн., із збору за забруднення навколишнього природного середовища, у сумі 90918,23грн., із земельного податку з юридичних осіб, у сумі 3023,70 грн. Вказану заборгованість відповідачем добровільно не погашено у встановлений законом строк.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2010 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нову постанову, якою позов задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідки про стан заборгованості від 22 березня 2010 р. КП «Комунгоспсервіс»має податкову заборгованість:

- із податку на додану вартість - у сумі 119208,87 грн., у тому числі: основний платіж 96906 грн., штрафні санкції 13727,58 грн., пеня 8575,29 грн.;

- із збору за забруднення навколишнього природного середовища у сумі 90918,23грн., у тому числі: основний платіж 90794,63 грн., пеня 123,6 грн.;

- із земельного податку з юридичних осіб 3023,70 грн. у тому числі: основний платіж 2506,83 грн., штрафні санкції 358,46 грн., пеня 158,41 грн.

Основний платіж - зобовязання по ПДВ, самостійно узгоджений платником податку шляхом подачі податкових декларацій із ПДВ. Штрафні санкції нараховані відповідно до податкових повідомлень-рішень № /0 від 17.02.2009р., № /0 від 19.05.2009р., № /0 від 20.07.2009р. та не оскаржені відповідачем.

Основний платіж - зобовязання по земельному податку, самостійно узгоджений платником податку шляхом подачі розрахунку податку. Штрафні санкції нараховані відповідно до податкових повідомлень-рішень № /0 від 11.11.2009р., № /0 від 13.10.2009р. та також не оскаржені відповідачем.

Зобовязання по збору за забруднення навколишнього природного середовища, також самостійно узгоджені платником податку шляхом подачі до податкового органу відповідних розрахунків.

У суді першої інстанції відповідачем визнано позовні вимоги частково. Відповідач заперечив лише проти застосування штрафних санкцій, у розмірі 13727,58 грн., за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобовязання із податку на додану вартість.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, зроблено висновок щодо часткового задоволення позовних вимог, з яким погоджується судова колегія з наступних підстав.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 N 22, вказано, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції. При цьому згідно з пунктом 3.8 зазначеної Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність установленим вимогам лише за зовнішніми ознаками.

Таким чином, у разі недотримання платником податків порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобов'язань, передбаченого пунктом 7.7 статті 7 Закону ЗУ № 2181-III, податковий орган не наділений правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначене платником податків.

За таких обставин самостійне зарахування податковим органом сплачених платником податку сум у рахунок податкового боргу або тих податкових зобов'язань, які не вказані в призначенні платежу під час перерахування платником податків коштів до бюджету, є неправомірним. Із наведеного випливає, що право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем проведено наступні платежі: платіжне доручення № 139 від 27.05.2009р., на суму 3000 грн., призначення платежу погашення ПДВ за квітень 2009р.; платіжне доручення № 139 від 25.05.2009р., на суму 1800 грн., призначення платежу погашення розстрочки по рішенню суду ПДВ за квітень 2009р.; платіжне доручення № 118 від 27.04.2009р., на суму 1800 грн., призначення платежу погашення ПДВ за березень 2009р.; платіжне доручення № 121 від 29.04.2009р., на суму 3000 грн., призначення платежу погашення ПДВ за березень 2009р.

Відповідно до банківської виписки із особового рахунку КП "Комунгоспсервіс", перераховано 26.06.2009р. платіжним дорученням № 167, сума, у розмірі 1800 грн., із призначенням платежу погашення розстрочки по рішенню суду ПДВ за травень 2009р.; платіжним дорученням № 168 сума, у розмірі 3000 грн., із призначенням платежу погашення ПДВ за травень 2009р.

Відповідно до копії зворотнього боку облікової картки платника ПДВ, дані суми зараховано податковим органом у погашення платежів минулих років.

З огляду на вищевикладене судова колегія вважає, що наявність податкового боргу по попередніх звітних періодах не дає право ДПІ у м. Нова Каховка змінювати цільове призначення і строк сплати платежу позивачем, оскільки Закон № 2181-III не наділяє податковий орган такими повноваженнями, а тому нараховані штрафні санкції є необґрунтованими та правомірно скасовані судом першої інстанції.

Такої думки додержується й Вищий Адміністративний суд України у своєму рішенні від 02.02.12 по справі № К-7603/09-С.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції при вирішенні справи не допустив порушень норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що є підставою для залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст.185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАСУ, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2010 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом 20 днів, після набрання нею законною сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

ОСОБА_1