Справа № 202/2066/17
Суддя: Бєльченко Л. А.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/2066/17
Провадж. 2-а/202/123/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 червня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: судді - Бєльченко Л.А.,

при секретарі - Скляр А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції міста Дніпропетровська сержанта Калиняка Максима Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом до відповідача, указуючи, що 03.03.2017 року поліцейським 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції міста Дніпра сержантом Калиняком Максимом Миколайовичем відносно нього винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 068026 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за те, що він, керуючи транспортним засобом «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1, 03.03.2017 року о 11:14 год. біля буд. № 71 по пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі здійснив зупинку на полосі для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 17.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність частиною 2 статті 122 КУпАП.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 указав, що 03.03.2017 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, він разом із громадянином ОСОБА_3 їхали в автомобілі НОМЕР_2 по проспекту Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, що належить йому на праві власності. Зазначеним автомобілем керував ОСОБА_3, а він, позивач, знаходився поруч на пасажирському сидінні. На перехресті пр. Д. Яворницького та вул. Воскресенської в м. Дніпрі вони вимушені були зупинити транспортний засіб у зв'язку його технічною несправністю, двигун автомобіля почав глухнути, а потім автомобіль зовсім перестав заводитись.

Зупинивши на зазначеному перехресті транспортний засіб, ОСОБА_5 увімкнув аварійні вогні зупинки. Після того вийшов з автомобіля, відкрив капот з метою, з'ясування причини технічної несправності автомобіля та можливості полагодити несправність. Але нічого зробити не зміг, двигун автомобіля так і не запускався. Потім ОСОБА_5 вирішив пройтись вулицею з метою знайти когось на допомогу, а його, позивача, попросив сісти за кермо та спробувати ще запустити двигун або викликати евакуатор.

Знаходячись за кермом автомобіля, при виключеному двигуні, до нього підійшли співробітники поліції, один із яких представився як Калиняк М.М., № жетона 0006863, та почав складати відносно нього постанову про адміністративне правопорушення, хоча він, позивач, та ОСОБА_5 пояснили співробітнику поліції причину зупинки, та той факт що за кермом перебував громадянин ОСОБА_5, але співробітник патрульної поліції, не бажав їх слухати, та поводився при цьому дуже упереджено. Також поліцейський, належним образом не роз'яснив їм процесуальні права передбачені Конституцією України та КУпАП, хоча він, вимагав викликати адвоката для надання правової допомоги.

Після винесення постанови її копію не було вручено йому, хоча він не відмовлявся її отримувати. Зазначену постанову він отримав поштою лише 20.03.2017 року, оскільки з 04.03.2017 року по 20.03.2017 року перебував у відрядженні.

Тому позивач просив суд визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та поновити його, визнати дії інспектора батальйону № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Дніпрі сержанта поліції Калиняка М.М. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП протиправними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА № 068026 від 03.03.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Позивач та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, надав на адресу суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 03.03.2017 року приблизно об 11 годині 00 хвилин він разом із позивачем їхали в автомобілі НОМЕР_2 по проспекту Дмитра Яворницького в м. Дніпрі. Зазначеним автомобілем керував саме він, а позивач знаходився поруч на пасажирському сидінні. На перехресті пр. Д. Яворницького та вул. Воскресенської в м. Дніпрі вони вимушені були зупинити транспортний засіб у зв'язку його технічною несправністю, двигун автомобіля почав глухнути, а потім автомобіль зовсім перестав заводитись. Зупинивши на зазначеному перехресті транспортний засіб, він увімкнув аварійні вогні зупинки, після чого вийшов з автомобіля, відкрив капот з метою, з'ясування причини технічної несправності автомобіля та можливості полагодити несправність, але нічого зробити не зміг, двигун автомобіля так і не запускався. Потім він вирішив пройтись вулицею з метою знайти когось на допомогу, а позивача попросив сісти за кермо та спробувати ще запустити двигун або викликати евакуатор. Повернувшись на перехрестя, де знаходився автомобіль, він побачив, що біля автомобіля знаходиться екіпаж патрульної поліції та поліцейські розмовляють з громадянином з позивачем, який перебуває за кермом автомобіля. Співробітник поліції представився як Калиняк М.М., № жетона 0006863, та почав складати відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення, хоча він та позивач пояснили співробітнику поліції причину зупинки, та той факт що за кермом перебував громадянин він, а не позивач, але співробітник патрульної поліції, не бажав їх слухати, та поводився при цьому дуже упереджено. Також співробітник поліції належним чином не роз'яснив ані йому, як водію транспортного засобу, ані позивачу, як власнику транспортного засобу процесуальні права передбачені Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, хоча позивач вимагав викликати йому адвоката для надання правової допомоги.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши письмові докази по справі вважає, що строк звернення позивача з даним позовом до суду підлягає поновленню, а позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Встановлено, що копію постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності позивач отримав засобами поштового зв'язку 20.03.2017 року, оскільки з 04.03.2017 року по 20.03.2017 року перебував за межами Дніпропетровської області у зв'язку із відрядженням.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Оскільки ОСОБА_1 з поважних причин пропустив строк на оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв*язку з перебуванням у відрядженні та об'єктивно не міг отримати копію постанови, суд приходить до висновку про задоволення його клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови.

Судом встановлено, що 03.03.2017 року, о 11:14 год., біля буд. № 71 по пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», здійснив зупинку на полосі для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 17.2 ПДР України. Постановою серії ЕАА № 068026 від 03.03.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Зазначене підтверджується копією постанови від 03.03.2017 року на а.с.14, а також наданим відповідачем відеозаписом з нагрудної камери на компакт-диску, який оглянутий в судовому засіданні.

Суд критично оцінює твердження позивача та його представника, покази свідка ОСОБА_5 про відсутність у діях ОСОБА_1 складу указаного правопорушення, а також на недотримання відповідачем під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вимог статей 251, 268, 283, 284 КУпАП.

Обставини, викладені в позовних вимогах позивача, зводяться до оцінки дій посадової особи Департаменту патрульної поліції під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і нібито допущених порушеннях норм Кодексу про адміністративні правопорушення. Проте, це не відповідає дійсності.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцію покладені завдання щодо регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Законом України від 14.07.2015 року № 596-VIII, який набрав чинності 08.08.2015 року, внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Указаними змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв. Цим же Законом внесені зміни і до статті 258 КУпАП, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд яких віднесено до її компетенції, при цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місті вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Згідно п. 17.1 Правил дорожнього руху України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до дорожнього знаку «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» п. 5.11 Правил дорожнього руху України смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху.

Пунктом 17.2 Правил дорожнього руху України визначено, що водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Приписами ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху зокрема за порушення вимог дорожніх знаків.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення позивача до відповідальності було виявлення працівниками Національної поліції України порушення ним правил дорожніх знаків.

Тобто, в даному випадку відповідачем було виявлено факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, ознаки якого підпадають під дію ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та за скоєння якої встановлюється адміністративна відповідальність.

При цьому, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема особу правопорушника та наявність його вини у вчиненні такого правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, відповідачем було належним чином складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з зазначених обставин справи, в даному випадку відповідачем було обґрунтовано факт вчинення адміністративного правопорушення, що свідчить про належність оскаржуваної постанови.

Позивачем належних і допустимих доказів викладених у позовній заяві доводів не представлено, натомість повністю спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, наданого відповідачем.

З огляду на зазначене, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 69-71, 159-163, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Відмовити ОСОБА_1 у позовних вимогах до інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції.

Суддя - Бєльченко Л.А.