Справа № 744/192/17
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 744/192/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гнип О.І. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участі секретаря: Козлової І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківськ Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Павлюка Тараса Михайловича на постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 31.03.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківськ Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Павлюка Тараса Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до Семенівського районного суду Чернігівської області з позовом до Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківськ Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Павлюка Тараса Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.02.2017 серії АР № 603542.

Постановою Семенівського районного суду Чернігівської області від 31.03.2017 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що докази порушення позивачем вимог ПДР у матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 18.02.2017 Інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківськ Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Павлюком Тарасом Михайловичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 603542, якою до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Згідно постанови, позивач, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT. Номерний знак НОМЕР_1 18.02.2017 о 10 годині 30 хвилин на вулиці Котляревського, 2 водій користувався засобами зв'язку тримаючи їх в руці, а саме розмовляв по мобільному телефоні, чим порушив п. 2.9 д ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.п. «д» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 водієві забороняється: під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, відповідно до ст. 69 КАС України в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно із частинами першою та другою ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини другої ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегією суддів ретельно досліджено матеріали справи, та не встановлено доказів, котрими б беззаперечно підтверджувався факт саме користування позивачем засобами зв'язку, тримаючи їх у руці під час руху транспортного засобу. Позивач не заперечує факт тримання у руці мобільного телефону під час руху транспортного засобу, однак пояснює, що телефон він тримав в руці та перекладав його з однієї кишені куртки до іншої.

Тобто, доказів, якими спростовується позиція позивача та підтверджується факт користування мобільним телефоном під час руху транспортного засобу суду не надано.

На вимогу частини другої ст. 71 КАС України відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п.п. «д» п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з частиною другою ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

При цьому, згідно положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що позивач користувався засобами зв'язку тримаючи їх в руці, а саме розмовляв по мобільному телефоні, чим порушив п. 2.9 д ПДР, за що передбачена відповідальність згідно з частиною другою ст. 122 КУпАП, однак дана підстава не може вважатись законною, оскільки не підтверджена доказами в силу ст. 70 КАС України.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківськ Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Павлюка Тараса Михайловича залишити без задоволення, а постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 31.03.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 01.06.2017.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.