Справа № 826/4017/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

22 травня 2017 року 15:30 справа №826/4017/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "КОЛО-ЦЕНТР"
до1. Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 2. Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
треті особи1. Київська міська державна адміністрація 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВГРАДОСЕРВІС"
провизнання протиправним доручення, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛО-ЦЕНТР" (далі по тексту - позивач, ТОВ "КОЛО-ЦЕНТР") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач 1, Департамент міського благоустрою); Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач 2, КП "Київблагоустрій"), в якому, з урахуванням подальшої зміни (уточнення) позовних вимог, просить: 1) визнати протиправними доручення відповідача 1 від 15 березня 2017 року №107/03-17 та дії по демонтажу огорожі будівельного майданчику такими, що не відповідають нормам чинного законодавства; 2) зобов'язати відповідача у найкоротший термін здійснити поновлення огорожі будівельного майданчику власними силами та за власний рахунок; 3) зобов'язати відповідача продовжити термін дії контрольної картки №К16100221-Шв на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення до 06 січня 2018 року; 4) зобов'язати відповідача відшкодувати збитки позивачу, у зв'язку із знесенням будівельної огорожі у розмірі 800,00 грн. на день, починаючи з 15 березня 2017 року по день відновлення огорожі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/4017/17; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Київську міську державну адміністрацію (далі по тексту - третя особа 1) та Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВГРАДОСЕРВІС" (далі по тексту - третя особа 2, ТОВ "КИЇВГРАДОСЕРВІС"); закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 11 травня 2017 року представники позивача та третьої особи 2 позовні вимоги підтримали, представники відповідачів та третьої особи 1 проти задоволення позову заперечили; на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "КОЛО-ЦЕНТР" є власником земельної ділянки площею 0,1046 на вул. Павлівській, 7 літ. "А" у Шевченківському районі міста Києва з цільовим призначенням для експлуатації та обслуговування адміністративного будинку, що підтверджує державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №456700, копія якого міститься у справі.

Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві зареєстрував подану позивачем, як замовником, декларацію про початок виконання підготовчих робіт з будівництва готелю по вул. Павлівській, 7 літ. "А" у Шевченківському районі міста Києва, виконавець робіт - ТОВ "КИЇВГРАДОСЕРВІС".

Таким чином, ТОВ "КИЇВГРАДОСЕРВІС" на замовлення позивача здійснює підготовчі роботи з будівництва готелю.

Відповідач 1 видав ТОВ "КОЛО-ЦЕНТР" контрольну картку №16100221-Шв на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення в зв'язку з встановленням тимчасової огорожі на період підготовчих робіт для будівництва готелю за адресою: вул. Павлівська, 7, літ. "А", терміном дії з 06 вересня 2016 року по 06 січня 2017 року.

Згідно з дорученням Департаменту міського благоустрою від 15 березня 2017 року №107/03-17, адресованого КП "Київблагоустрій", доручено вжити заходи шляхом демонтажу встановлених з порушенням елементів благоустрою, а саме: огорожу ТОВ "КИЇВГРАДОСЕРВІС" по вул. Павлівській, 7А на підставі припису від 23 грудня 2016 року №1620978.

Як зазначає позивач, та визнається відповідачами, на підставі вказаного доручення співробітники КП "Київблагоустрій" демонтували огородження будівельного майданчику.

Позивач зазначає, що вказане вище доручення прийняте, а дії на його підставі вчинені всупереч вимог чинного законодавства, оскільки ТОВ "КОЛО-ЦЕНТР" є власником земельної ділянки по вул. Павлівська, 7, літ. "А" та у встановленому законом порядку розпочало будівництво готелю; відповідач безпідставно не розглянув у встановлений строк заяву підприємства та не продовжив дію контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення; будівельний паркан не є малою архітектурною формою або іншою спорудою, яка може бути демонтована. На думку позивача, оскаржувані рішення та дії завдали йому збитків, які оцінюються 800,00 грн. за кожен день, починаючи з 15 березня 2017 року.

Відповідач 1 у письмовому запереченні проти позову зазначив про відповідність оскаржуваних рішень та дій вимогам законодавства у зв'язку із ненаданням позивачем відповідної дозвільної документації на розміщення огорожі, посилаючись на норми Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та Правил благоустрою міста Києва щодо порядку розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд.

Відповідач 2 письмово заперечення проти адміністративного позову до суду не надав.

Треті особи письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду також не надали.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить з наступних мотивів.

Стаття 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" визначає благоустрій населених пунктів як комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" благоустрій населених пунктів передбачає: 1) розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об'єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об'єктів; 2) організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об'єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення; 3) створення умов для реалізації прав та виконання обов'язків суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів.

Як визначає стаття 13 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", до об'єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам'ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору. До об'єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Об'єкти благоустрою в силу приписів статті 14 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" на об'єктах благоустрою забороняється: 1) виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов'язковість його отримання передбачена законом; 2) самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо; 3) вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг; 4) складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків; 5) самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо; 6) встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Національної поліції; 7) влаштовувати стоянки суден, катерів, інших моторних плавучих засобів у межах територій пляжів; 8) випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях; 9) здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці).

Відповідно до статті 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" елементами (частинами) об'єктів благоустрою є: 1) покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів; 2) зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; 3) будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; 4) засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; 5) технічні засоби регулювання дорожнього руху; 6) будівлі та споруди системи інженерного захисту території; 7) комплекси та об'єкти монументального мистецтва, декоративні фонтани і басейни, штучні паркові водоспади; 8) обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків; 9) малі архітектурні форми; 10) інші елементи благоустрою, визначені нормативно-правовими актами.

Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об'єкта благоустрою.

До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об'єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

За приписами частини першої статті 261 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" порушення об'єктів благоустрою, пов'язане з виконанням суб'єктами господарювання земляних та ремонтних робіт, здійснюється на підставі дозволу на порушення об'єктів благоустрою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - дозвіл), крім випадків, встановлених абзацами другим - четвертим частини першої цієї статті.

Водночас дозвіл на порушення об'єктів благоустрою не вимагається, якщо земляні та ремонтні роботи здійснюються: особами, які мають документ, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою, у тому числі право земельного сервітуту; у складі підготовчих або будівельних робіт, право на виконання яких оформлене у встановленому законодавством порядку.

Роботи з усунення наслідків аварій на об'єктах благоустрою розпочинаються негайно з обов'язковим подальшим оформленням дозволу в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до частин другої та третьої статті 261 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" перелік земляних та ремонтних робіт, для виконання яких необхідно отримати дозвіл, встановлюється у Типовому порядку щодо видачі дозволів на порушення об'єктів благоустрою або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів (далі - Типовий порядок), який затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів затверджується рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради на підставі Типового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято таке рішення, застосовується Типовий порядок, затверджений Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Правила включають: 1) порядок здійснення благоустрою та утримання територій об'єктів благоустрою; 2) вимоги до впорядкування територій підприємств, установ, організацій; 3) вимоги до утримання зелених насаджень на об'єктах благоустрою - територіях загального користування; 4) вимоги до утримання будівель і споруд інженерного захисту території; 5) вимоги до санітарного очищення території; 6) розміри меж прилеглої до підприємств, установ та організацій території у числовому значенні; 7) порядок розміщення малих архітектурних форм; 8) порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів; 9) інші вимоги, передбачені цим та іншими законами.

Таким чином, об'єкти благоустрою мають використовуватись відповідно до відповідних правил благоустрою території населених пунктів, разом з тим, суб'єкти господарювання можуть допускати тимчасове порушення об'єктів благоустрою, пов'язане з виконанням земляних та ремонтних робіт, на підставі відповідного дозволу; у свою чергу якщо такі роботи здійснюються особами, які мають документ, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою, у складі підготовчих або будівельних робіт, право на виконання яких оформлене у встановленому законодавством порядку, дозвіл отримувати не потрібно.

Як встановлено вище, ТОВ "КОЛО-ЦЕНТР" отримало право на початок виконання підготовчих робіт з будівництва готелю по вул. Павлівській, 7 літ. "А" у Шевченківському районі міста Києва у встановленому порядку та є власником земельної ділянки площею 0,1046 на вул. Павлівській, 7 літ. "А" у Шевченківському районі міста Києва з цільовим призначенням для експлуатації та обслуговування адміністративного будинку.

Позивач стверджує, що демонтована огорожа, являла собою будівельний паркан, зведений на стадії підготовчих будівельних робіт; доказів на спростування зазначеного відповідачами не надано.

Відповідно до ДБН А.3.1-5:96 "Організація будівельного виробництва", затверджених наказом Держбуду України від 22 серпня 2005 року №140, чинних на момент отримання права виконання підготовчих будівельних робіт, дані норми встановлюють загальні вимоги до організації будівельного виробництва при будівництві, а також розширенні, реконструкції і технічному переозброєнні об'єктів (підприємств, будівель, споруд і їх комплексів) будь-якого призначення. Цих вимог повинні дотримуватись усі учасники будівництва, незалежно від форм власності і відомчої належності.

Пункт 1.3 вказаних ДБН визначає, що до основних робіт по будівництву об'єкта або його частини дозволяється приступати лише після відведення в натурі майданчика (траси) для його будівництва, влаштування необхідних огороджень будівельного майданчика (охоронних, захисних або сигнальних) і створення розбивочної геодезичної основи.

Отже, влаштування необхідних огороджень будівельного майданчика є обов'язковим елементом підготовчих будівельних робіт, з урахуванням чого суд приходить до висновку, що позивач звільняється від обов'язку отримувати дозвіл на порушення об'єктів благоустрою.

Заперечуючи проти позову, відповідач 1 посилається на норми розділу ХІІІ Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року №1051/1051 (далі по тексту - Правила благоустрою).

Так, відповідно до підпункту 13.3.1 пункту 13.3 розділу ХІІІ Правил благоустрою передбачено, що у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив'язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (автомагазини, автокафе, автокав'ярні, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки) тощо) (далі - засоби пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі), об'єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи) уповноважені особи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київблагоустрій" (далі - КП "Київблагоустрій") вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до абзаців другого і третього цього підпункту.

Малі архітектурні форми, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності мають бути демонтовані протягом трьох днів з моменту отримання припису, крім тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, відсутніх в матеріалах єдиної цифрової топографічної основи території міста Києва, демонтаж яких має бути здійснений протягом одного дня з моменту отримання припису.

Протягом зазначеного у приписі строку власник (користувач або особа, яка здійснила розміщення (встановлення)) зобов'язаний за власний рахунок здійснити демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, демонтаж (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та провести відновлення порушеного благоустрою на місці їх розміщення (встановлення).

Відповідно до норм підпункту 13.3.2 пункту 13.3 розділу ХІІІ Правил благоустрою у разі якщо власники (користувачі або особи, які здійснили розміщення (встановлення)) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі не здійснили демонтаж в строки, зазначені в приписі, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, а Департамент промисловості та розвитку підприємництва - щодо демонтажу об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на підставі рішень, зазначених у підпункті 13.3.3 пункту 13.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат згідно з абзацом 3 цього підпункту.

У разі якщо власник (користувач або особа, яка здійснила розміщення (встановлення)) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, не здійснює демонтаж (переміщення) цього засобу в строки, зазначені в приписі, Департамент промисловості та розвитку підприємництва, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) негайно вживають заходів щодо організації демонтажу (переміщення) самовільно розміщеного (встановленого) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі на підставі рішень, зазначених у підпункті 13.3.3 пункту 13.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат згідно з абзацом 3 цього підпункту.

З наведених норм Правил благоустрою вбачається застосування заходів демонтажу у відношенні до самовільно встановлених тимчасових споруд.

Разом з тим, суд звертає увагу, що демонтована у межах спірних правовідносин огорожа будівельного майданчика не є тимчасовою спорудою в контексті Правил благоустрою та розміщена у відповідності до державних будівельних норм на підставі належним чином зареєстрованої декларації про початок виконання підготовчих робіт з будівництва готелю по вул. Павлівській, 7 літ. "А" у Шевченківському районі міста Києва, а тому до вказаної огорожі не можуть бути застосовані заходи, передбачені розділом ХІІІ Правил благоустрою, у тому числі щодо направлення припису про усунення порушень та здійснення заходів з демонтажу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доручення Департаменту міського благоустрою від 15 березня 2017 року №107/03-17 щодо вжиття заходів шляхом демонтажу огорожі будівельного майданчика по вул. Павлівській, 7 літ "А" у Шевченківському районі міста Києва є протиправним та підлягає скасуванню.

У свою чергу дії КП "Київблагоустрій" з демонтажу вказаної огорожі вчинені на підставі незаконного доручення відповідача 1 та суперечать приписам Закону України "Про благоустрій населених пунктів", а тому є протиправними, що вказує на обґрунтованість позовних вимог у цій частині.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити поновлення огорожі будівельного майданчику власними силами та за власний рахунок та про зобов'язання відповідача відшкодувати збитки, у зв'язку із знесенням будівельної огорожі у розмірі 800,00 грн. на день, починаючи з 15 березня 2017 року по день відновлення огорожі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для настання такої відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до частин першої та четвертої статті 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Разом з тим, у межах спору не позивачем не надано суду документального підтвердження завданню збитків відповідачами та не обґрунтовано їх розміру.

Крім того, суд звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено вчинення відповідачами дій щодо поновлення огорожі будівельного майданчику власними силами та за власний рахунок.

В частині позовних вимог про зобов'язання відповідача продовжити термін дії контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення суд керується наступним.

Матеріали справи підтверджують, що 29 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача 1 із завою про продовження терміну дії контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення №16100221-Шв.

У листі від 21 березня 2017 року №064-2777 Департамент міського благоустрою повідомив позивача про те, що контрольна картка №16100221-Шв анульована на підставі підпункту 15.5.2 Правил благоустрою.

Так, відповідно до підпункту 15.5.2 пункту 15.5 розділу XV Правил благоустрою до заявки додаються необхідні документи в залежності від виду робіт та договір Головного управління економіки та інвестицій щодо необхідності сплати пайової участі або відсутності підстав для її отримання.

Проте, Департамент міського благоустрою не вказав, яким чином норми підпункту 15.5.2 пункту 15.5 розділу XV Правил благоустрою призвели до анулювання спірної картки на порушення об'єктів благоустрою.

Не зважаючи на те, що відповідачем 1 не доведено наявності правових підстав для анулювання контрольної картки, яку відповідач позиціонує в якості дозволу на тимчасове порушення благоустрою, суд звертає увагу, що позивач згідно з частиною першою статті 261 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" не має обов'язку отримання дозволу на порушення об'єктів благоустрою.

Оскільки отримання контрольної картки у межах спірних правовідносин не вимагається, суд вважає, що поведінка відповідача 1 в частині не продовження строку дії контрольної картки та її анулювання не порушує прав позивача, а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача продовжити термін дії контрольної картки

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Департаментом благоустрою та КП "Київблагоустрій" не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення та дій щодо проведення демонтажу огорожі будівельного майданчика, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, адміністративний позов ТОВ "КОЛО-ЦЕНТР" підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛО-ЦЕНТР" задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати доручення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 15 березня 2017 року №107/03-17 щодо вжиття заходів шляхом демонтажу огорожі будівельного майданчика по вул. Павлівській, 7 літ "А" у Шевченківському районі міста Києва.

3. Визнати протиправними дії Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо проведення демонтажу огорожі будівельного майданчика по вул. Павлівській, 7 літ "А" у Шевченківському районі міста Києва.

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

5. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛО-ЦЕНТР" понесені ним витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко