Справа № 127/7658/17
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/7658/17

Головуючий у 1-й інстанції: Ан О.В.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

01 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мирошниченко С.О.,

представника позивача: Павич О.С.,

представника відповідача: Плахотнюк Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці (УПФ України у м. Вінниці) звернулось до суду з позовом до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (УДВС ГТУЮ у Вінницькій області) про скасування постанови про накладення штрафу за невиконання рішення сду по виконавчому провадженню за №51323909 від 29 березня 2017 року в сумі 10200 грн.

Вінницький міський суд Вінницької області постановою від 05 травня 2017 року в задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник відповідача про задоволення апеляційної скарги заперечила, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Так, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про накладення штрафу у є обґрунтованою, вагомих підстав для її скасування суду не надано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. від 06.06.2016 року відкрито виконавче провадження ВП №51323909 з виконання виконавчого листа №127/3844/16-а, виданого 02.06.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області.

Згідно із розпорядження по пенсійній справі стягувача від 10.06.2016 року №188232, протоколом від 10.06.2016 року №188232, а також розрахунками стажу та заробітку вбачається здійснення відповідних донарахувань стажу та заробітку на виконання рішення суду.

Крім того, Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради надано звіт від 06.09.2016 року №08-00-019-27716 щодо правильності перерахунку пенсії відповідно до рішення суду у справі №127/3844/16-а, відповідно до якого не зазначено будь-яких порушень з боку управління, щодо виконання рішення суду та описано хід та порядок виконання постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24.05.2016 року у справі №127/3844/16-а з урахуванням постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 року у наведеній справі.

Проте, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2016 року, що набрала законної сили 04.01.2017 року по справі №127/23428/16, було визнано протиправним та скасовано, як неправомірний, звіт Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 06.09.2016р. щодо правильності перерахунку пенсії відповідно до рішення суду по справі №127/3844/16-а з виконання виконавчого листа, виданого 02.06.2016 року Вінницьким апеляційним адміністративним судом.

За таких обставин, 20 січня 2017 року на адресу УПФ України в м. Вінниці надійшла вимога державного виконавця від 20.01.2017 року №132/02.2-27/9, відповідно до якої старший державний виконавець вимагав від управління виконати рішення суду у справі №127/3844/16-а за позовом ОСОБА_4 у повному обсязі. Єдиною підставою своєї вимоги старший державний виконавець зазначив ту обставину, що звіт Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 06.09.2016 року №08-00-019-27716 скасовано відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2016 року у справі №127/23428/16-а.

Так, УПФ України в м. Вінниці були надіслані відповідачу листи щодо виконання рішення суду, зокрема від 03.02.2017 року №646/06-32-1/09, відповідно до якого зауважено, що пенсійна справа стягувача перебуває в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області у порядку контролю, а тому будь-які додаткові чи наявні документи може бути надано лише після її повернення, у зв'язку з чим позивач просив відкласти провадження виконавчих дій.

07 лютого 2017 року на адресу УПФ Україн в м. Вінниці надійшла вимога від 07.02.2017 року №568/02.2-25/9, якою старший державний виконавець вимагав від управління виконати рішення суду у справі №127/3844/16-а за позовом ОСОБА_4 у повному обсязі.

Позивач на вказану вище вимогу надіслав листи від 15.02.2017 року №993/06-32-1/09 та 10.03.2017 року №1437/06-32-1/09, відповідно до яких надав розпорядження по пенсійній справі та протокол виплати.

Проте, із зазначених листів, та матеріалів пенсійної справи встановлено, що рішення суду по справі №127/3844/16-а позивачем не виконано в повному обсязі, а саме було встановлено, що при виконанні постанови Вінницького міського суду Вінницької області, прийнятої по справі №127/3844/16-а, розмір пенсії ОСОБА_4, за період, який охоплюється даним судовим рішенням, зазначається з врахуванням розміру пенсії, в сумі 4500 грн. 00 коп.

Так, рішенням комісії УПФ України м. Вінниці №23 від 24.02.2017 р. вирішено провести утримання позивачу переплаченої пенсії в розмірі 2939, 58 грн. по 20% від розміру пенсії щомісячно до повного погашення переплати, оскільки відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014р. №13 - 1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.07.2014р. за №895/25672 п. 2.21, документами, які підтверджують, що особа не працює (не проводить діяльності, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, що надається відділом персоніфікованого обліку та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, даними.

29 березня 2017 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на позивача в розмірі 10200 грн. та надано новий строк виконання.

Не погодившись з такою постановою позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб і підлягає виконанню на всій території України

Відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є підставою для його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 19 Закону №1404 сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

При цьому, сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно із ч. 1 ст. 32 Закону №1404 за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Частиною 2 ст. 63 Закону №1404 визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Також, відповідно до ст. 75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У судовому засіданні представник позивача зазначила про те, що на момент винесення відповідачем оскаржуваної постанови рішення суду управлінням взагалі не було виконано навіть частково.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при винесенні оскаржуваної постанови про накладення штрафу державний виконавець діяв в межах та на підставі закону, а відтак відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 06 червня 2017 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Боровицький О. А. Сапальова Т.В.