Справа № 359/6166/16-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/6166/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Борець Є.О. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2017 року, постановлену за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, треті особи - Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про визнання неправомірними дій та бездіяльності, визнання незаконними та скасування постанов, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 (далі - Заявник, ОСОБА_2) звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - Відповідач, ЦВ ДВС м. Чернігова), треті особи - Міністерство оборони України (далі - Третя особа-1, Міноборони), Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - Третя особа-2, ГУ ПФ в Чернігівській області), про:

- визнання протиправною бездіяльності Відповідача щодо не надсилання рекомендованим листом з повідомленням постанови від 16.01.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП №49872499 та постанови від 16.01.2016 року про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня;

- визнання протиправними дій Відповідача щодо відмови у наданні копій матеріалів виконавчого провадження ВП №49872499, окремо постанов про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію та інші доходи боржника і одночасно про сплату виконавчого збору;

- визнання протиправними дій державного виконавця ЦВ ДВС м. Чернігова Овдійко М.О., які полягають у винесення постанови від 16.01.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП №49872499 за виконавчим листом, що не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в частині закінчення строку пред'явлення його до виконання;

- визнання неправомірними дій державного виконавця ЦВ ДВС м. Чернігова Овдійко М.О., які полягають у винесенні постанови від 16.01.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП №49872499 із зазначенням Позивача як особи, що видала виконавчий документ та мешкає за адресою ГУПЗ;

- визнання неправомірними дій державного виконавця ЦВ ДВС м. Чернігова Овдійко М.О., які полягають у винесенні постанови від 16.01.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП №49872499 за іншим номером ніж номер справи, за яким ухвалено рішення Бориспільським міськрайонний судом Київської області від 07.11.2014 року про поворот виконання судового рішення та виданий виконавчий лист;

- визнання неправомірними дій державного виконавця ЦВ ДВС м. Чернігова Овдійко М.О., які полягають у винесенні постанови від 16.01.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП №49872499 без встановлення строку на добровільне виконання судового рішення та одночасного прийняття рішення про стягнення судового збору за постановою від 16.01.2016 року про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію та інші доходи боржника;

- визнання неправомірними дій державного виконавця ЦВ ДВС м. Чернігова Овдійко М.О., які полягають у винесенні постанови від 16.01.2016 року про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію та інші доходи боржника періодичними платежами щомісячно та одночасного призначення стягнення виконавчого збору;

- визнання неправомірними дій державного виконавця ЦВ ДВС м. Чернігова Овдійко М.О., які полягають у винесенні постанови від 16.01.2016 року про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію та інші доходи боржника періодичними платежами щомісячно у максимальному розмірі - 20% від суми пенсії;

- визнання незаконною та скасування постанови від 16.01.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП №49872499 за виконавчим листом №6-а-359/66/2014;

- визнання незаконною та скасування постанови від 16.01.2016 року про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію та інші доходи боржника і одночасно про сплату виконавчого збору за виконавчим провадженням ВП №49872499 за виконавчим листом №6-а-359/66/2014;

- зобов'язання посадових осіб ЦВ ДВС у м. Чернігові вжити заходи, передбачені ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» щодо забезпечення вимог, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов'язання посадових осіб Відповідача надати Позивачу копії матеріалів, що знаходяться у справі виконавчого провадження ВП №49872499.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 року, адміністративний позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

На адресу Оболонського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2016 року, в якій останній, з урахуванням уточнених вимог, просив скасувати дану ухвалу, прийняти нове рішення про розгляд справи по суті, ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою суду Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.05.2017 року заяву залишено без задоволення. При цьому суд виходив з того, що обставини, викладені у заяві, не вважаються нововиявленими у розумінні приписів ст. 245 КАС України, у зв'язку з чим підстави для задоволення її вимог відсутні.

Не погоджуючись з викладеним у постанові рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, наголошуючи на помилковій оцінці судом обставин, які, на думку Апелянта, є нововиявленими.

У судовому засіданні Апелянт доводи апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, та просив суд її вимоги задовольнити повністю.

Представник Третьої особи-1 проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав її необґрунтованості.

Відповідач та Третя особа-2, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, треті особи - Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про визнання неправомірними дій та бездіяльності, визнання незаконними та скасування постанов, зобов'язання вчинити дії (а.с. 52-57). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.08.2016 року у справі №359/5454/16-а позовну заяву було залишено без розгляду (а.с. 123). Однак ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2016 року ухвалу суду першої інстанції від 08.07.2016 року скасовано із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 124-126). При цьому, після надходження справи №359/5454/16-а Бориспільським міськрайонним судом Київської області було відкрито провадження згідно ухвали від 20.09.2016 року (а.с. 127).

Поряд з цим, як було встановлено раніше, ОСОБА_2 у серпні 2016 року звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із тотожним позовом, по якому було відкрито провадження у справі ухвалою суду першої інстанції від 04.08.2016 року (а.с. 27). Проте ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2016 року у справі №359/6166/16-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 року, позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 155 КАС України.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. 245 КАС України, прийшов до висновку, що несвоєчасне отримання Заявником ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2016 року про відкриття провадження у справі №359/5454/16-а не можуть вважатися нововиявленими обставинами, а тому у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами необхідно відмовити.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ст. 246 КАС України особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Згідно ст. 247 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Як було встановлено судом першої інстанції, в якості нововиявлених обставин Заявник визначає те, що провадження у справі №359/6166/16-а було відкрито раніше, ніж у справі №359/5454/16-а, наслідком чого є помилковість висновків суду першої інстанції, викладених в ухвалі від 12.10.2016 року, про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду за п. 3 ч. 1 ст. 155 КАС України. При цьому, зазначаючи про дані обставини, ОСОБА_2 звертав увагу, що оскільки копію ухвали від 20.09.2016 року про відкриття провадження у справі №359/5454/16-а останній своєчасно не отримав, наведене унеможливило надати змогу суду першої інстанції належним чином оцінити юридичні факти.

Проте, як вірно підкреслив суд першої інстанції, зазначені обставини, на які посилається Заявник, не є нововиявленими у розумінні вимог 245 КАС України з огляду на таке.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

«Істотність» обставини означає, що, якби суд міг урахувати її при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення справи.

Ознаку «не були і не могли бути відомі особи» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. В разі, якщо вона все ж таки могла знати про певну обставину, то у суду відсутні підстави для перегляду судового рішення, визначені п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

У розділі І постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22.05.2015 року № 7 «Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» зазначено, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Таким чином, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв'язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Крім того, варто наголосити на тому, що не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатись нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, за змістом процесуального закону, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, і, по-друге, що ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що безпосередньо у тексті ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2016 року вказано на те, що ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви ОСОБА_2, поданої у липні 2016 року, скасовано ухвалою суду апеляційної інстанції від 29.08.2016 року із направленням на продовження розгляду, який згідно даних системи документообігу суду повинен відбутись 21.10.2016 року. Тобто, на момент постановлення ухвали від 12.10.2016 року суду першої інстанції були відомі обставини щодо відкриття провадження у справі №359/5454/16-а, що виключає можливість їх віднесення до нововиявлених. Несвоєчасне отримання Заявником ухвали суду першої інстанції від 20.09.2016 року про відкриття провадження у справі №359/5454/16-а у розрізі спірних правовідносин не може вважатися ново виявленою обставиною з огляду на встановлений раніше факт обізнаності суду про існування цієї обставини станом на 12.10.2016 року.

При цьому, колегією суддів враховується, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2004 року у справі «Правєдная проти Російської Федерації» процедура відміни остаточного судового рішення передбачає, що наявні докази, які раніше не були об'єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, що бажає відміни судового рішення, повинна довести, що вона не мала можливості надати докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням наведеного судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про безпідставність вимог апеляційної скарги та вважає за необхідне останню залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 199, 200, 205, 206, 212, 253, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2017 року, постановлену за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, треті особи - Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про визнання неправомірними дій та бездіяльності, визнання незаконними та скасування постанов, зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.