Справа № 804/9088/16
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2017 р. Справа № 804/9088/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді судді суддіКононенко О. В. Сидоренко Д.В. Степаненко В.В.
при секретаріТонояні А.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, третя особа - Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій, -
19.12.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просять:
- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. від 30.11.2016 року про закінчення виконавчого провадження № 42464782;
- визнати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка виразилась у невиконанні рішень Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 року по справі № 2а/0470/6315/11 та від 07.07.2016 року по справі № 804/9237/14 відносно ОСОБА_2 ;
- визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які виразились у порушенні строків виконання рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 року по справі № 2а/0470/6315/11 відносно ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України надати протягом одного місяця з дня набрання чинності даним рішенням суду, звіт про виконання рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 року по справі № 2а/0470/6315/11 відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що державною виконавчою службою безпідставно закінчено виконавче провадження, оскільки доказів виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2013 року по справі № 2а/0470/6315/11 Командуванням Сухопутних військ Збройних Сил України не надано.
Позивачі в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 року в адміністративній справі № 2а/0470/6315/11 частково задоволено позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнано протиправними дії та зобов`язано Командування Сухопутних військ Збройних сил України надати повну та обґрунтовану відповідь на звернення ОСОБА_1 від 28.10.2010 року до Міністра оборони України, від 14.12.2010 року, 18.03.2012 року та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 22.12.2011 року до Міністра оборони України, 10.02.2012 року до Генеральної прокуратури України, від 25.02.2012 року; зобов`язано Південно-Східне територіальне квартирно-експлуатаційне управління надати повну та обґрунтовану відповідь на звернення ОСОБА_1 від 14.10.2010 року, 09.12.2010 року до Кабінету Міністрів України, ОСОБА_2 від 18.10.2011 року, від 22.11.2011 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 01.03.2012 року; зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська надати повну та обґрунтовану відповідь на запит ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на інформацію від 08.11.2011 року; зобов`язано Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України надати повну та обґрунтовану відповідь на звернення ОСОБА_1 від 07.07.2010 року до Міністра оборони України, від 01.12.2010 року до військової прокуратури Південного регіону України; запиту ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про надання письмової інформації від 20.01.2011 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати повну та обґрунтовану відповідь на запит ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на інформацію від 08.11.2011 року.
З метою виконання вказаного рішення суду Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було відкрито виконавче провадження № 42464782.
Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімовою А.Н. від 07.05.2014 року на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження закінчено виконавче провадження № ВП 42464782.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 року по справі № 804/9237/14 визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової А.Н. від 07.05.2014 року № ВП 42464782 про закінчення виконавчого провадження.
27.07.2016 року на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 року по справі № 804/9237/14 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової А.Н. прийнято постанову про відновлення виконавчого провадження № 42464782.
30.11.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімовою А.Н. закінчено виконавче провадження № 42464782 у зв`язку із надходженням листа т.в.о. начальника управління з виховної та соціально-психологічної роботи Командування Сухопутних військ Збройних Сил України Єфіменка І.П. від 11.04.2014 № 116/8/3240 про виконання судового рішення.
Згідно частин 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
За приписами пункту 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад обов`язковості виконання рішень.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Таким чином, державний виконавець, на якого покладено обов`язок щодо виконання рішень суду, має пересвідчитись у виконанні боржником рішення суду, закінчення виконавчого провадження можливе лише у випадку отримання від боржника документального підтвердження виконання рішення суду, при цьому постанова про закінчення виконавчого провадження має бути мотивованою щодо підстав її винесення.
При винесенні оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження, відкритого на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 року в адміністративній справі № 2а/0470/6315/11, державний виконавець, не пересвідчився в тому, чи було направлено та отримано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відповідь боржника за виконавчим провадженням, тобто чи дійсно виконано рішення суду.
Посилання відповідача на те, що відповідь зареєстрована в книзі обліку вихідних документів адміністративного управління КСВ ЗС України, не може свідчити про виконання судового рішення, яким зобов`язано надати відповідь на звернення.
Також суд зазначає, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 року по справі № 804/9237/14 також визнано недостатньою підставою для закриття виконавчого провадження реєстрація відповіді в книзі обліку вихідних документів.
Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначенні статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно частин 1 -3 цієї статті за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Як вбачається із наданих відповідачем копій матеріалів виконавчого провадження після відкриття провадження та відновлення виконавчого провадження на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 року в адміністративній справі № 2а/0470/6315/11 державний виконавець не вчиняв заходів передбачених частиною 2 та 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», для належного виконання боржником рішення суду.
За таких обставин суд вважає за необхідне, визнати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка виразилась у невиконанні рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 року по справі № 2а/0470/6315/11.
Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка виразилась у невиконанні рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 року по справі № 804/9237/14 суд зазначає, що відповідачем на виконання вимог частини 1 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час скасування постанови), 27.07.2016 року було відновлено виконавче провадження.
Тобто, державний виконавець виконав дії передбачені законодавством у разі скасування судом постанови про закриття виконавчого провадження.
Щодо вимоги про визнання протиправними дій які виразились у порушенні строків виконання рішення відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які виразились у порушенні строків виконання рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 року по справі № 2а/0470/6315/11, суд вважає за необхідне відмовити в її задоволенні, оскільки статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначений лише порядок виконання рішень, які не можуть бути виконані без участі боржника, та в якій не передбачені граничні строки виконання таких рішень.
Щодо вимоги про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення суд зазначає, що відповідно до частини 1 та 2 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення; за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.
Наведені процесуальні приписи не є імперативними, передбачають диспозитивну поведінку суду щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Отже, суд вважає, що зобов`язати надати такий звіт, це право суду, а не обов`язок, а тому, в цій частині суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.
В даному спорі суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, оскільки позивач просить визнати протиправними дії відповідача та не просить зобов`язати його вчинити будь-які дії.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, третя особа - Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій задовольнити частково.
Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. від 30.11.2016 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 42464782.
Визнати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка виразилась у невиконанні рішень Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 року по справі № 2а/0470/6315/11.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1102,40 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Суддя Суддя О.В. Кононенко Д.В. Сидоренко В.В. Степаненко