Справа № 332/4274/16-а(2-а/332/182/16)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2017 рокусправа № 332/4274/16-а 2-а/332/182/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2016 року у справі № 332/4274/16-а (2-а/332/182/16) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 (далі - позивач) задоволено, визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя (правонаступником якого є Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя) (далі - відповідач) щодо відмови в призначенні пенсії за віком на загальних підставах з 07 грудня 2016 року, року відповідно до ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2013, 2014, 2015 рр.) та зобовязано відповідача призначити позивачу пенсію за віком на загальних підставах з 07 грудня 2016 року, року відповідно до ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2013, 2014, 2015 рр.), провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм чинного законодавства, відповідач просить постанову суду першої інстанції у даній справі скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечував, вказав, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений у встановленому порядку.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 21.03.2001 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 зі зниженням пенсійного віку згідно п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

07 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» (а.с. 15).

Листом від 12.12.2016 року № 192/О-8 відповідач повідомив позивача про відмову в задоволенні заяви про призначення пенсії за віком, оскільки ОСОБА_1 вже скористався наданим правом призначення пенсії за віком.

Позивач вважаючи такі дії протиправними, відмову необґрунтованою, а свої законні права порушеними, звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який задовольнив позовні вимоги в повному обсязі, враховуючи наступне.

Згідно з приписами статті 6 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон N 1788-XII) особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Право вільного вибору одного з видів пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника) особи, яка має одночасно право на різні види пенсійних виплат, визначено і у статті 10 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон N 1058-IV).

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-IV (в редакції Закону України від 08.07.2011 р. N 3668-VI) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Тобто, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на іншій. При цьому показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Відповідно до матеріалів справи, позивачу з березня 2001 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, позивач звернувся вперше після досягнення 60 років.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про право позивача на призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до ст.26, ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2016 року у справі № 332/4274/16-а (2-а/332/182/16) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.А. Щербак