Справа № 810/408/17
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року № 810/408/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Басай О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ ГРАВІС" до Київської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМ ГРАВІС" (далі - позивач, Товариство) з позовом до Київської митниці ДФС України (далі - відповідач, Митниця), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару від 07.12.2016 №КТ-162-2016 (далі - оспорюване рішення).

Представник позивача вважає, що оспорюване рішення є протиправним, оскільки винесене з порушення норм чинного законодавства, а саме: під час проведення не передбаченого законодавством заходу (митної процедури, митної формальності); без належного вивчення та оцінки наявних у декларанта та витребування додаткових документів; без посилання на порушення правил класифікації товарів декларантом; без конкретно поставленого перед СЛЕД ДФС завдання для дослідження; з використанням висновку СЛЕД ДФС № 105 від 28.11.2016, складеного поза межами сфери її акредитації та повноважень експерта; без оприлюднення у встановленому законодавством порядку.

Митниця позов не визнала, надала суду письмові заперечення, в яких просила суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що під час здійснення контролю правильності класифікації товарів встановлено, що опис товару згідно гр. 31 митної декларації не дає змоги встановити точний код товару згідно УКТЗЕД, оскільки він є неповним. У зв'язку із викладеним, відповідачем було здійснено відповідні митні формальності, передбачені Митним кодексом України (далі - МК), за наслідками яких було встановлено, що заявлений Товариством код класифікації товару неможливо застосувати у спірному митному оформленні.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 вирішено розгляд даної адміністративної справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до укладеного з компанією "Jia Yu Toj Trade CO., LTD" (Китай) зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2016 №PRG-0214 (далі - Контракт), Товариство купує промислові та інші товари в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в інвойсах (рахунках постачальника), які є невід'ємною частиною зазначеного контракту. Оплата за товар здійснюється безготівковим банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця з відстрочкою платежу протягом 90 днів з моменту його поставки покупцю.

18 листопада 2016 до відділу митного оформлення №1 митного поста "Вишневе" декларантом ТОВ "Пром Гравіс" подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД) типу "IM 40 ДЕ" на товар: "Тканина з синтетичних комплексних ниток, пофарбована (100% поліестер), завширшки 160+/-2см, поверхнева щільність складає 160г+/-2/м2, запакована у поліетиленову плівку, apт. DSYZ1002-1-51781 м2 (352 рулонів). Торгова марка - немає даних. Виробник: "JIA YU TOY TRADE CO.,LTD", країна виробництва Китай, (CN)" (далі -товар).

ЕМД типу "IM 40 ДЕ" було опрацьовано та присвоєно реєстраційний номер 125140001/2016/613556 від 18.11.2016.

Декларантом Позивача у графі 33 спірної митної декларації даний товар самостійно класифіковано за кодом 5407 52 00 00 згідно Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД).

Під час здійснення контролю правильності класифікації товарів Митницею встановлено, що опис даного товару згідно гр.31 ЕМД не дає змоги встановити точний код товару згідно УКТЗЕД, оскільки він є неповним: відсутня інформація щодо типу переплетення, щодо наявності чи відсутності покриття та/або просочення тканини.

Крім того, у поданих товаросупровідних документах до ЕМД відсутні повні відомості про сам товар, його якісний та хімічний склад, фізичні характеристики. Зокрема, в інвойсі від 29.09.2016 №112-092Р зазначено, що товаром який продається за Контрактом є "тканина" без зазначення перелічених вище властивостей імпортованого товару.

Митницею 18.11.2016 було направлене позивачу електронне повідомлення про необхідність надання оригіналів документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Отримавши вказане повідомлення, позивачем додатково було надано відповідачу копію сертифікату про походження товарів від 30.09.2016 №16С3306А1566/00003, в якому у гр.7 описано товар як "352 рулона поліестеру...".

За результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками (далі - СУР), що здійснюється відповідно до статті 337 МК, у спірному митному оформленні при реєстрації поданої позивачем ЕМД спрацювали наступні профілі ризиків: 905-3 - "Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертиз) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД".

Для перевірки фізико-хімічних характеристик відібраних зразків товару (Акт №12514001/2016/613556 від 18.11.2016 про взяття проб та зразків товарі) митницею було підготовлено запит про проведення досліджень від 18.11.2016 №125140001/2016/9 до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС. Одне з основних завдань для досліджень - встановлення якісного та кількісного складу, способу виготовлення, матеріалу виготовлення.

Оскільки у вантажі були наявні рулони тканини темного та сірого кольорів, то були відібрані проби та зразки двох типів "Тканина... сірого кольору" та "Тканина... темного кольору".

За результатами проведених досліджень Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС, складено висновок від 28.11.2016 № 105 (далі - висновок СЛЕД).

У висновку СЛЕД зазначено, що за результатами проведених досліджень, з урахуванням наданої інформації та відомостей, отриманих з інформаційних джерел встановлено:

- пробу з маркувальним позначенням "Тканина... сірого кольору" ідентифіковано як трикотажне полотно поперечнов'язаного переплетення з ниток різних кольорів, з вмістом синтетичних волокон поліефіру 100%. Проба без покриття та просочення (не виявлено неозброєним оком). Загальна ширина проби становить 164±1см.

- пробу з маркувальним позначенням "Тканина... темного кольору" ідентифіковано як трикотажне пофарбоване полотно (чорного кольору), поперечнов'язаного переплетення з ниток різних кольорів, з вмістом синтетичних волокон поліефіру 100%. Проба без покриття та просочення (не виявлено неозброєним оком). Загальна ширина проби становить 164±1см.

Митниця, дійшовши висновку, що даний товар фактично є трикотажним полотном, яке віднесено до Розділу XIII групи 60 УКТЗЕД - "трикотажне полотно", 07.12.2016 прийняла оспорюване рішення, яким самостійно визначила код товару згідно УКТЗЕД: "Тканина... сірого кольору" - ; "Тканина... темного кольору" - , а також винесла картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №125140001/2016/00283, якою позивачу відмовила у митному оформленні (випуску) товарів.

Товариство, не погоджуючись із оспорюваним рішенням та вважаючи його протиправним, звернулось з даним позовом до суду.

Відповідно до частини першої статті 187 МК, транспортні засоби комерційного призначення, якими переміщуються пасажири та/або товари через митний кордон України, підлягають митному контролю та митному оформленню.

Частиною третьою статті 318 МК визначено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Пунктами 1-4 частини першою статті 336 МК визначено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом: 1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; 2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян); 3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України; 4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств.

Відповідно до частини першої статті 67 МК українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та стверджується законом про Митний тариф України.

Згідно із частинами першою та другою статті 69 МК товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Класифікація товарів здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19.09.13 № 584-УІІ "Про Митний тариф України", Основних правил інтерпретації УКТЗЕД (далі - Правила), Пояснень до УКТЗЕД, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 № 401.

Судом встановлено, що під час здійснення контролю правильності класифікації товарів Митницею встановлено, що опис даного товару згідно гр.31 ЕМД не дає змоги встановити точний код товару згідно УКТЗЕД, оскільки є він неповним: відсутня інформація щодо типу переплетення, щодо наявності чи відсутності покриття та/або просочення тканини, що є суттєвими факторами та дають змогу відносити його до тієї чи іншої товарної підкатегорії згідно УКТЗЕД.

У поданих товаросупровідних документах до ЕМД відсутні повні відомості про сам товар, його якісний та хімічний склад, фізичні характеристики. Зокрема, в інвойсі від 29.09.2016 №112-092Р зазначено, що товаром який продається за Контрактом є "тканина" без зазначення перелічених вище властивостей імпортованого товару.

Згідно із частиною третьою статті 69 МК на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

З матеріалів справи випливає, що Митницею 18.11.2016 було направлене позивачу електронне повідомлення про необхідність надання оригіналів документів, зазначених у митній декларації. Отримавши вказане повідомлення, позивачем додатково було надано відповідачу копію сертифікату про походження товарів від 30.09.2016 №16С3306А1566/00003, в якому у гр.7 описано товар як "352 рулона поліестеру...".

Суд зазначає, що сертифікат про походження товарів, який на думку позивача свідчить про правильність заявленого коду товару, не береться до уваги, як підтвердження правильності класифікації, оскільки видача такого документу має на меті підтвердити лише країну походження товарів, а не їх класифікацію згідно з УКТЗЕД.

Тобто, виходячи із зазначеного у декларанта не було достатньо відомостей для зазначення в ЕМД код товару саме 5407 52 00 00 згідно УКТЗЕД, а тому, доводи позивача про те, що оспорюване рішення винесене без належного вивчення та оцінки наявних у декларанта та витребування додаткових документів є необґрунтованими.

Окрім цього, судом встановлено, що за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками (далі - СУР), що здійснюється відповідно до статті 337 МК, у спірному митному оформленні при реєстрації поданої позивачем ЕМД спрацювали наступні профілі ризиків: 905-3 - "Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертиз) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД".

Відповідно до ст. 320 МК України, форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Порядок здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21.08.2015 за №1021/27466) (далі - Порядок №684). Цей Порядок розроблено з метою забезпечення вибірковості митного контролю шляхом застосування системи управління ризиками, поліпшення ефективності роботи Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) під час митного контролю та митного оформлення за рахунок застосування методів управління ризиками, у тому числі аналізу ризиків із використанням інформаційних технологій.

Відповідно до пункту 1 розділу VII Порядку №684 за результатами оцінки ризику у конкретному випадку здійснення митного контролю товарів, транспортних засобів, у тому числі за результатами контролю із застосуванням СУР, що здійснюється відповідно до статті 337 Митного кодексу України, митниці (митні пости) ДФС обирають форми та обсяги митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування зазначених у пункті 10 розділу І цього Порядку інструментів з управління ризиками (далі - Перелік митних формальностей за результатами застосування СУР).

Суд звертає увагу, що для перевірки фізико-хімічних характеристик відібраних зразків товару (митних формальностей, визначених СУР) митницею було підготовлено запит про проведення досліджень від 18.11.2016 №125140001/2016/9 до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС. Одне з основних завдань для досліджень - встановлення якісного та кількісного складу, способу виготовлення, матеріалу виготовлення. Зазначена обставина спростовує твердження позивача про те, що оспорюване рішення винесене без конкретно поставленого перед СЛЕД ДФС завдання для дослідження.

Окрім цього, судом встановлено, що за результатами проведених досліджень Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС, складено висновок СЛЕД.

Твердження позивача, що за даними Реєстру атестованих судових експертів термін дії свідоцтва експерта ОСОБА_1 закінчився у 2013 році є недопустимими, враховуючи те, що експерти СЛЕД ДФС не діють на підставі таких свідоцтв, оскільки не є судовими експертами.

У вказаному висновку СЛЕД зазначено, що за результатами проведених досліджень, з урахуванням наданої інформації та відомостей, отриманих з інформаційних джерел встановлено:

- пробу з маркувальним позначенням "Тканина... сірого кольору" ідентифіковано як трикотажне полотно поперечнов'язаного переплетення з ниток різних кольорів, з вмістом синтетичних волокон поліефіру 100%. Проба без покриття та просочення (не виявлено неозброєним оком). Загальна ширина проби становить 164±1см.

- пробу з маркувальним позначенням "Тканина... темного кольору" ідентифіковано як трикотажне пофарбоване полотно (чорного кольору), поперечнов'язаного переплетення з ниток різних кольорів, з вмістом синтетичних волокон поліефіру 100%. Проба без покриття та просочення (не виявлено неозброєним оком). Загальна ширина проби становить 164±1см.

Тобто, за результатами проведених досліджень встановлено (митних формальностей, визначених СУР), що задекларований товар фактично є трикотажним полотном, яке згідно УКТЗЕД віднесено до Розділу XIII групи 60 - "трикотажне полотно".

Отже, позивач необґрунтовано посилається на відсутність порушення ним правил класифікації, оскільки такі порушення були виявлені за результатами лабораторних досліджень.

Відповідно до частини четвертої статті 69 МК у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Судом встановлено, що оспорюване рішення приймалось на підставі: Української класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), викладеній у додатку до Закону України від 19.09.2013 № 584-УІІ "Про Митний тариф України"; наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650, Пояснень до УКТЗЕД, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401; Висновку СЛЕД ДФС від 28.11.2016 № 105 (лист СЛЕД ДФС від 28.11.2016 №9564/94-94-57-03-4).

Таким чином, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що оспорюване рішення винесене під час проведення не передбаченого законодавством заходу (митної процедури, митної формальності), а також законних підстав для цього.

Окрім цього, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про не оприлюднення у встановленому законом порядку оспорюваного рішення, з огляду на наступне.

Пунктом першим Порядку оприлюднення у мережі Інтернет інформації про діяльність органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №3 від 04.01.2002 (далі - Порядок №3) визначено, що оприлюднення у мережі Інтернет інформації про діяльність органів виконавчої влади здійснюється з метою підвищення ефективності та прозорості діяльності цих органів шляхом впровадження та використання сучасних інформаційних технологій для надання інформаційних та інших послуг громадськості, забезпечення її впливу на процеси, що відбуваються у державі.

Відповідно до пункту 8 Порядку №3 на офіційному веб-сайті органу виконавчої влади розміщується, зокрема, така інформація: найменування органу; основні завдання та нормативно-правові засади діяльності; структура та керівництво органу; прізвища, імена та по батькові керівників; місцезнаходження апарату, урядових органів державного управління, утворених у його складі, територіальних органів та відповідних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій (поштові адреси, номери телефонів, факсів, адреси офіційних веб-сайтів та електронної пошти); основні функції структурних підрозділів, а також прізвища, імена, по батькові, номери телефонів, адреси електронної пошти їх керівників; нормативно-правові акти з питань, що належать до компетенції органу;перелік та порядок надання адміністративних послуг органами виконавчої влади і бюджетними установами, які перебувають в їх управлінні та яким делеговані повноваження з надання таких послуг; плани підготовки органом проектів регуляторних актів та зміни до них; та інші.

Оскільки оспорюване рішення є актом індивідуальної дії та породжує права та обов'язки виключно щодо Товариства, суд приходить до висновку, що на таке рішення не поширюється дія Порядку №3.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Басай О.В.