Справа № 800/125/17 (800/559/16)
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

07 червня 2017 року м. Київ П/800/125/17 (800/559/16)

Суддя Вищого адміністративного суду України Цвіркун Ю.І., розглянувши

матеріали позовної заяви ОСОБА_1

до Вищої ради юстиції,

Верховної Ради України

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Вищої ради юстиції, Верховної Ради України, в якому просить:

- визнати незаконною та скасувати Постанову Верховної Ради України № 1606-VIII від 29 вересня 2016 року про звільнення її з посади судді Київського апеляційного господарського суду у зв'язку із порушенням присяги судді;

- поновити ОСОБА_1 на посаді судді Київського апеляційного господарського суду;

- визнати протиправною бездіяльність Вищої ради юстиції щодо нерозгляду по суті у встановлений законом строк заяви ОСОБА_1 до Вищої ради юстиції від 19 травня 2014 року про звільнення з посади судді у відставку;

- зобов'язати Вищу раду юстиції невідкладно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 травня 2014 року про звільнення з посади судді у відставку в порядку частини третьої статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пункту 4 частини першої статті 131 Конституції України та ухвалити рішення про звільнення її з посади судді у відставку.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 31 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк до 18 листопада 2016 року на усунення недоліків позовної заяви, шляхом приведення її у відповідність до положень пункту 4 частини першої статті 106, частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України та долучення до позовної заяви документів, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2016 року на підставі пункту 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву ОСОБА_1 повернуто з тих підстав, що позивачем пред'явлено п'ять вимог немайнового характеру як про поновлення на роботі, так і інші. При цьому скаржником сплачено судовий збір лише за одну немайнову вимогу.

Постановою Верховного Суду України від 14 березня 2017 року ухвалу Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2016 року скасовано з посиланням на те, що зі змісту позову ОСОБА_1 вбачається, що вона заявила дві позовних вимоги немайнового характеру, за які має бути сплачено судовий збір. Одна з цих вимог - про визнання незаконною і скасування постанови ВРУ, а інша - про визнання протиправною бездіяльності ВРЮ та зобов'язання цього органу вчинити певні дії. Від сплати судового збору за ще одну заявлену вимогу - про поновлення на посаді, позивач звільнена відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI (Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»).

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 06 квітня 2017 року на підставі статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України надано можливість позивачу ОСОБА_1 (представнику) заявити клопотання про продовження пропущеного процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви, встановленого ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 жовтня 2016 року до 20 квітня 2017 року.

13 травня 2017 року конверт із вказаною копією ухвали від 06 квітня 2017 року, яка 11 квітня 2017 року направлялася представнику позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 за адресою, вказаною у позовній заяві як засіб поштового зв'язку (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 28), повернувся до суду із довідкою відділення поштового зв'язку, у якій зазначено причину повернення: за закінченням встановленого строку зберігання.

У зв'язку із цим, 17 травня 2017 року копію ухвали судді Вищого адміністративного суду України від 06 квітня 2017 року повторно направлено на адресу позивача 01033, АДРЕСА_1.

06 червня 2017 року засобами електронного зв'язку ОСОБА_1 надіслано до Вищого адміністративного суду України клопотання, в якому вона просить продовжити строк виконання ухвали суду від 06 квітня 2017 року та роз'яснити у який спосіб підлягають усуненню недоліки позовної заяви, за які саме позовні вимоги і у якому саме розмірі підлягає сплаті судовий збір.

Обґрунтовуючи клопотання про продовження строку, позивач вказує на те, що випадково через мережу Інтернет їй стало відомо, що ухвалою судді від 06 квітня 2017 року надано можливість заявити клопотання про продовження пропущеного процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 101 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Частиною першою статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Отже, беручи до уваги норми статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України та обставини, які наведені позивачем у клопотанні, вбачається наявність підстав для продовження процесуального строку виконання ухвали від 06 квітня 2017 року.

Відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Абзацом другим частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Пленум Вищого адміністративного суду України у пункті 19 постанови від 20.05.2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначив, що за правилами статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України роз'яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. Це питання розглядається тільки судом, який ухвалив судове рішення. Під судом, який ухвалив судове рішення, необхідно розуміти суддю, який ухвалив таке рішення одноособово, або колегією суддів, якщо судове рішення ухвалювалося таким складом суду.

У зазначеному вище рішенні Верховного Суду України від 14 березня 2017 року чітко зазначено кількість позовних вимог, за які позивач має сплатити судовий збір. Так, з огляду на правову позицію Верховного Суду України, позивачем заявлено дві позовних вимоги немайнового характеру, за які має бути сплачено судовий збір.

Однак судовий збір сплачено лише за одну таку вимогу.

У своєму клопотанні ОСОБА_1 не зазначає, яке саме судове рішення їй не зрозуміле, у чому вона не розуміє його зміст. При цьому за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України, адміністративний суд не надає роз'яснень положень нормативно-правових актів.

Отже, підстави для задоволення клопотання в частині роз'яснення судового рішення відсутні.

Таким чином, клопотання позивача, яке надійшло до Вищого адміністративного суду України 06 червня 2017 року, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 102, 106, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

1. Клопотання ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Клопотання ОСОБА_1 про продовження строку виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 квітня 2017 року задовольнити та продовжити строк до 26 червня 2017 року.

3. Відмовити ОСОБА_1 у клопотанні про роз'яснення рішення суду.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.І. Цвіркун