Справа № 2-а-407/09/1412
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2012-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2012 р.Справа № 2-а-407/09/1412

Категорія: 9.2.1Головуючий в 1 інстанції: Павлова Ж.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Романішина В.Л.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.02.2009 року по справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль»до державної податкової адміністрації у Миколаївській області та Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві про визнання не чинним акту перевірки та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

24.07.2008 року відкрите акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль»звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до державної податкової адміністрації у Миколаївській області та Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві про визнання не чинним акту перевірки та скасування рішення від 04.07.2008 року № 00001939 про накладення на позивача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 340 грн.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.02.2009 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль».

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 24.03.2009 року представник відкритого акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль»подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що при проведенні перевірки посадовими особами було порушено порядок проведення перевірок, а акт перевірки був складений посадовими особами з порушенням порядку його оформлення.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.02.2009 року та прийняття нової постанови, якою позовні вимоги задовольнити частково - в частині скасування рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєва 04.07.2008 року № 00001939.

Сторони по справі в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, про час та місце судового засідання були сповіщені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 18.06.2008 року державною податкового адміністрацією у Миколаївській обласні була проведена перевірка господарської одиниці столової (їдальні), розташованої за адресою: м. Миколаїв, пров. Каботажний, 18, що належить відкритому акціонерному товариству «Миколаївська теплоелектроцентраль»щодо контролю за дотриманням вимог чинного законодавства у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг суб'єктами підприємницької діяльності.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 18.06.2008 року, на підставі якого Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 340 грн. за порушення п. 9 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В акті перевірки державною податковою адміністрацією у Миколаївській області зазначено, що позивачем не забезпечено зберігання фіскального звітного чеку в КОРО від 23.10.2006 року.

У зв'язку із зазначеним Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 340 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відмови у задоволенні позовних вимог ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль», зважаючи на наступне:

Відповідно до п.п. 2, 11 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановленому законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції.

Згідно ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

У питаннях застосування реєстраторів розрахункових операцій Закон України «Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»є спеціальним. Отже в частині, не врегульованій Законом України «Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», застосовується Закон України «Про державну податкову службу в Україні»та інші нормативно-правові акти, що регулюють порядок проведення планових або позапланових перевірок.

Відповідно до приписів ч.1 ст.11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, та за умови надання платнику податків під розписку направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби.

Неподання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням встановлених вимог є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки.

На підставі п.2.6. Наказу ДПЛ України від 11.10.2005 року №441 «Про затвердження методичних рекомендацій щодо порядку складання плану-графіка перевірок суб'єктів господарювання та взаємодії між структурними підрозділами при їх проведені», планові перевірки проводяться за окремими планами органами державної податкової служби, при цьому план формується та затверджується щомісячно.

Таким чином, податкові органи можуть проводити як планові так і позапланові перевірки субєктів господарювання щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

З матеріалів справи вбачається що перевірка ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль»була проведена на підставі направлень на перевірку, виданих головою ДПА у Миколаївській області в присутності завідуючої їдальні ОСОБА_2.

З акту перевірки вбачається, що перевірка була проведена в присутності довіреної особи ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль», про що свідчить її підпис про ознайомлення, з актом (а.с.11).

Таким чином, посадовими особами податкового органу було дотримано вимоги ч.1 ст.11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та надано довіреній особі позивача всі необхідні документи, за наявності яких ДПА може приступити до проведення перевірки.

Відповідно до п. 9 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Відповідальність за вказане порушення встановлена п. 4 ст. 17 зазначеного Закону.

Так, у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно акту перевірки встановлено незабезпечення зберігання в господарській одиниці, що належить ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль»фіскального звітного чеку в Книзі обліку розрахункових операцій.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість застосування до ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль»штрафних (фінансових) санкцій в сумі 340 грн., у звязку з чим позовні вимоги щодо скасування рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків в м. Миколаєві від 04.07.2008 року №00001939.

Що стосується позовних вимог щодо визнання не чинним акта перевірки, слід зазначити, що оскільки акт перевірки є лише засобом фіксування факту проведення перевірки та виявлених в її ході порушень, не є рішенням субєкта владних повноважень та сам по собі не породжує юридичних прав та обовязків для субєкту правовідносин, що є обовязковою ознакою актів індивідуальної дії, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені позовні вимоги не належать до юрисдикції адміністративних судів.

З огляду на викладене провадження у справі в частині зазначених позовних вимог підлягає закриттю в порядку пункту 1 частини першої статті 157 КАС.

В свою чергу слід відмітити, що при розгляді зазначеної справи судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, а саме порушено правила предметної підсудності поданого позову.

Так, згідно ч. 2 ст. 18 КАС України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, їх посадова чи службова особа, крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки підсудні окружним адміністративним судам.

Відповідно до абзацу 1 пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи той факт, що Миколаївський окружний адміністративний суд розпочав свою діяльність з 02 березня 2009 року, а позов був поданий 24.07.2008 року, то на підставі п. 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України зазначену адміністративну справу повинен був розглядати відповідний місцевий господарський суд за правилами КАС України.

Таким чином, Заводським районним судом м. Миколаєва провадження по справі було відкрито з порушенням предметної підсудності, у зв'язку з чим справа була розглянута і вирішена неповноважним складом суду, що також є підставою для скасування постановленого рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при повному встановленні фактичних обставин справи порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постановлене судове рішення на підставі ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 157, 184, 185, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль»задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.02.2009 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль»про скасування рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві від 04.07.2008 року № 00001939 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 340 грн. відмовити.

Провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання не чинним акту перевірки закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Бойко А.В.

Судді: Романішин В.Л.

ОСОБА_1