Справа № 200/8011/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/8011/17
Провадження №2а/200/811/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«01» червня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ГУПП у м. Миколаїв молодший лейтенанта поліції Александров В.В. про визнання дій посадової особи неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2017 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом до інспектора ГУПП у м. Миколаїв молодший лейтенанта поліції Александров В.В. про визнання дій посадової особи неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 06.05.2017 р. він керував автомобілем Рено Меган д/н НОМЕР_1 і близько 12 год. 15 хв. рухався по автодорозі М14 Одеса-Мелітополь-Новоозовськ. Приблизно на 63 км даної автодороги він здійснював обгін вантажних автомобілів, які рухались зі швидкістю менш ніж 30 км/г. Перед здійсненням маневру заздалегідь впевнився в тому що немає будь яких обмежуючих знаків дорожнього руху, та на дорозі присутня розмітка 1.5, яка дозволяє виконати маневр. Під час виконання маневру він здійснив обгін декількох вантажних автомобілів та завершив маневр на ділянки дорозі з розміткою 1.1. При цьому були відсутні автомобілі на зустрічної полосі руху. Через деякий час він був зупинений співробітником патрульної поліції м. Миколаїв мл. лейтенантом Алексанровим В.В, який повідомив позивачу про причину зупинки, ніби то порушення ПДР перетинання розмітки 1.1. На неодноразові вимоги позивача надати докази ніби то його правопорушення, та почати розгляд справи як того вимагає закон а саме ст. 276-285 КУпАП, інспектор відповів, що він має власне переконання та якесь відео, але надати будь-які докази його правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП інспектор категорично відмовився.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що дії молодшого лейтенанта поліції Александрова В.В. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та в частині оформлення матеріалів та розгляду справи про адміністративне правопорушення є неправомірними та постанова підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату та час був повідомлений належним чином, чим позбавив можливості суд з'ясувати обставини складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення, які мають суттєве значення для вирішення питання по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАСУ суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів у відсутність відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 288 КпАП України постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена у вищестоящій орган, (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міжміський суд, у порядку визначеному КАС України з особливостями, встановленими КУпАП України.

Судом встановлено наступне, 06.05.2017 р. інспектором патрульної поліції ГУПП у м. Миколаїв молодшим лейтенантом поліції Александровим В.В. було винесено постанову серія БР № 457615 про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Але, згідно пояснень позивача встановлено, що він перед здійсненням маневру заздалегідь впевнився в тому що немає будь яких обмежуючих знаків дорожнього руху, та на дорозі присутня розмітка 1.5, яка дозволяє виконати маневр. Під час виконання маневру він здійснив обгін декількох вантажних автомобілів та завершив маневр на ділянки дорозі з розміткою 1.1. При цьому були відсутні автомобілі на зустрічної полосі руху.Про що він зазначив інспектору, однак інспектор не взяв до уваги пояснення позивача та притягнув його до адміністративної відповідальності.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення вимог розмітки 1.1 (суцільна лінія) а саме: зробив виїзд за неї.

У відповідності зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто, підставами для визнання акта недійсним є невідповідальність його вимогам чинного законодавства та/ або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт і порушення процедури його прийняття. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення, у зв'язку з прийняттям відповідного акта, прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.

Згідно зі ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу і не може виходити за межі позовних вимог, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Ст. 71 КАС України передбачено, що у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У ст. 287 КпАП України вказано, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Ст. 288 КпАП України передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: - постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящій орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно із ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ст. 280 КпАП України зазначає, що при розгляді справи обов'язково з'ясовується, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, тобто на працівника поліції.

Однак відповідач не з'явився до суду і не повідомив про причини неявки, що суд розцінює, як відсутність в останнього будь-яких доказів в підтвердження винесеної постанови про накладення на позивача штрафу в розмірі 255,00 грн.

Таким чином, суду не надано належних доказів, що позивач порушив Правила дорожнього руху України, а також доказів щодо дотримання вимог закону при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення оскаржувальної постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 06 травня 2017 року, згідно якої позивача було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Що стосується позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то вони задоволенню не підлягають з огляду на те, що суд не наділений повноваженнями вирішувати справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а отже й не наділений повноваженнями закривати провадження у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10-12, 70, 71, 94, 158, 160, 161 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ГУПП у м. Миколаїв молодший лейтенанта поліції Александров В.В. про визнання дій посадової особи неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії інспектора ГУПП у м. Миколаїв молодшого лейтенанта поліції Александрова В.В. щодо складання постанови серії БР № 457615 від 06 травня 2017 р. про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч.1 ст.. 122 КУпАП .

Постанову серія БР № 457615 від 06 травня 2017 р., згідно якої ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень - скасувати.

В іншій чатині вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску