Справа № 819/584/17
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/584/17

08 червня 2017 р.м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

при секретарі судового засідання Порплиці Т.В.

за участю:

представника позивача Бронецького Н.В.

представника відповідача Вонятівської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія "Дружба" до Теребовлянського відділення Бучацької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія "Дружба" звернулося у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до Теребовлянського відділення Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.04.2015.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що працівником Теребовлянського відділення Гусятинської ОДПІ проведено невиїзну документальну позапланову перевірку ТОВ "Агрокомпанія "Дружба" щодо своєчасності перерахування податкового зобов'язання по податку на додану вартість на спеціальний рахунок підприємства за період з 01.04.2012 по 04.03.2015. За результатами перевірки складено акт від 10.04.2015 № 336/7/15-213, на підставі якого відповідач виніс податкове повідомлення - рішення форми "Ш" від 29.04.2015 № , яким визначено грошове зобов'язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість у розмірі 502233,26 грн. Винесене відповідачем зазначене податкове повідомлення - рішення позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

За результатами зазначеної перевірки встановлено, що позивач порушив терміни перерахування суми податку на додану вартість, що залишаються у розпорядженні с/г підприємства на спеціальний рахунок відповідно до ст. 209 Податкового кодексу України, чим порушив пункт 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України. Проте, позивач не погоджується з такими висновками, оскільки ТОВ "Агрокомпанія "Дружба" є сільськогосподарським підприємством, а тому застосування норм ст. 203 Податкового кодексу України, що регламентують розрахунки з бюджетом до норми що регламентує порядок, за яким сума податку на додану вартість не підлягає сплаті до бюджету, а залишається в розпорядженні сільськогосподарського підприємства є неправомірним.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що оскаржені дії відповідача щодо винесення на підставі акта перевірки від 10.04.2015 № 336/7/15-213 податкового повідомлення - рішення форми "Ш" від 29.04.2015 № здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та посилаючись на пояснення викладені у письмовому запереченні, просила у задоволені позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін у справі, суд встановив такі обставини.

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Суд встановив, що працівником Теребовлянського відділення Гусятинської ОДПІ на підставі наказу № 116 від 04.03.2015 проведено невиїзну документальну позапланову перевірку ТОВ "Агрокомпанія "Дружба" щодо своєчасності перерахування податкового зобов'язання по податку на додану вартість на спеціальний рахунок підприємства за період з 01.04.2012 по 04.03.2015.

За результатами перевірки складено акт від 10.04.2015 № 336/7/15-213, у якому встановлено порушення позивачем термінів перерахування суми податку на додану вартість, що залишаються у розпорядженні с/г підприємства, згідно пункту 57.1 ст. 57, пункту 203.2 ст. 203, пункту 209.2 ст. 209 ПК України на спеціальний рахунок підприємства по граничних строках сплати: 30.11.2012, 30.12.2012, 30.03.2013, 30.04.2013.

На підставі акта перевірки відповідач виніс податкове повідомлення - рішення форми "Ш" від 29.04.2015 № , яким визначено грошове зобов'язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість у розмірі 502233,26 грн.

Не погодившись із прийнятим вказаним податковим - повідомленням рішенням позивач звернувся у відповідності до ст. 56 ПК України до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд оскарженого податкового повідомлення - рішення. Згідно рішення від 28.05.2015 № 878/10/19-00-10-01-06/5440 Головним управлінням ДФС у Тернопільській області скарга позивача залишена без задоволення, а зазначене податкове повідомлення - рішення залишено без змін.

Не погоджуючись із оскарженим податковим повідомленням - рішенням позивач звернувся з позовом у суд.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як випливає з акта перевірки, відповідачем зроблено висновки про те, що в порушення пункту 203.2 ст. 203 ПК України ТОВ "Агрокомпанія "Дружба" проведено несвоєчасне перерахування сум податку на додану вартість, що залишаються у розпорядженні сільськогосподарського підприємства на спеціальний рахунок

Однак, суд не погоджується з такими висновками, з таких підстав.

Як випливає з матеріалів справи, в тому числі з акта перевірки, що ТОВ "Агрокомпанія "Дружба" з 01.03.2009 являється платником спеціального режиму оподаткування.

Пунктами 11.2, 11.3 ст. 11 ПК України визначено, що спеціальний податковий режим - система заходів, що визначає особливий порядок оподаткування окремих категорій господарюючих суб'єктів.

Спеціальний податковий режим може передбачати особливий порядок визначення елементів податку та збору, звільнення від сплати окремих податків та зборів.

Відповідно до пункту 203.2 ст. 203 ПК України (пункт 203.2 в редакції, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації. Дана норма є загальною та стосується порядку надання податкової декларації (загальних) та строків розрахунків з бюджетом, про що свідчить і назва ст. 203 ПК України.

Разом з тим, спеціальною нормою яка стосується позивача в даному випадку є стаття 209 ПК України (ст. 209 в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) Так, відповідно до пункту 209.2 ст. 209 ПК України згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

З аналізу зазначених норм Податкового кодексу України суд дійшов висновку, що оскільки ТОВ "Агрокомпанія "Дружба" є сільськогосподарським підприємством, а тому до нього не застосовуються ст.203 ПК України, що регламентує розрахунки з бюджетом по податку на додану вартість, оскільки ці кошти залишаються у розпорядженні с/г підприємства. Крім того, податковим законодавством не передбачено нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне перерахування сум податку на додану вартість, що залишаються у розпорядженні сільськогосподарського підприємства на спеціальний рахунок.

Застосований до позивача пункт 126.1 ст. 126 ПК України (пункт 126.1 в редакції, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) взагалі стосується сплати узгодженої суми грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, а не з податку на додану вартість, що має місце в даному випадку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що застосування штрафних (фінансових) санкцій до позивача за порушення строків перерахування сум податку на додану вартість до позивача є безпідставними, а отже протиправним є податкове повідомлення - рішення форми "Ш" від 29.04.2015 № , яким такі штрафні санкції застосовані, а тому підлягає скасуванню.

Згідно із частиною першою ст. 94 КАС якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити. Податкове повідомлення - рішення Теребовлянського відділення Гусятинської ОДПІ ГУ ДФС Тернопільської області форми "Ш" № від 29.04.2015 р. визнати протиправним та скасувати.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія "Дружба" понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 7 533 (сім тисяч п'ятсот тридцять три) гривні 50 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Бучацької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 09 червня 2017 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.