Справа № 826/9770/16
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9770/16 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ України, третя особа: Начальник факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ України Пожидаєв Андрій Олександрович про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати пункт 7 Наказу начальника факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ України «Про підсумки науково-дослідної роботи на факультеті у І кварталі 2016 року» від 09 червня 2016 року №113 в частині оголошення «догани» майору ОСОБА_1 .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, адміністративний позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , майор Національної гвардії України є кандидатом юридичних наук з 2012 року, працює викладачем кафедри тактичної підготовки військ Факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ України.

09 червня 2016 року пунктом 7 Наказу начальника факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ України №113 «Про підсумки науково-дослідної роботи на факультеті у І кварталі 2016 року» майору ОСОБА_1 оголошено «догану» за неналежне виконання функціональних обов`язків, низьку виконавську дисципліну, низькі особисті результати в науковій роботі (а.с. 9-12).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач не мав результатів наукового супроводження освітнього процесу як у 2015 році так і у І кварталі 2016 року, крім того останній мав численні зауваження та догани, тому відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ в частині, що стосується ОСОБА_1 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Спірні відносини врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі Закон №2232-ХІІ), Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008.

Відповідно до ст. 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV (надалі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України) визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

У відповідності до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з п. 1.1 Положення про факультет підготовки фахівців для Національної гвардії України Національної академії внутрішніх справ, затвердженого наказом Командувача Національної гвардії України №786 від 16.12.2015 (далі по тексту Положення №786), Факультет є державною установою, підпорядкованою Головному управлінню Національної гвардії України та є структурним підрозділом Національної академії внутрішніх справ (а.с. 106-117).

Згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України факультет є структурним підрозділом Національної гвардії України і підпорядковується Головному управлінню НГУ.

Згідно з п. 1.4 Положення №786 основним напрямком діяльності факультету є підготовка для Національної гвардії України за державним замовленням кваліфікованих фахівців (кадрів) тактичного рівня підготовки за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр». Підготовка кадрів для Національної гвардії України вищими навчальними закладами ІІІ і ІV півня акредитації:

у галузі знань «Право» (0304) за напрямом підготовки «Правознавство» (6.030401);

у галузі знань «Соціально-політичні науки» (0301) за напрямом підготовки «Психологія» (6.030102).

Згідно з п. 2.1 Положення №786, відповідно до Указу Президента України від 28.03.2014№346/2014 «Питання головного органу військового управління Національної гвардії України» командувач Національної гвардії України користується стосовно військовослужбовців факультету правами Міністра оборони України, передбаченими Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим указом Президента України від 10.12.2008 №1153.

Командувач Національної гвардії України є прямим начальником для всього особового складу факультету.

Відповідно до п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 Положення №786 безпосереднє управління діяльністю факультету здійснює заступник начальника інституту начальник факультету, який діє на засадах єдиноначальності, призначається на посаду та звільняється з посади командувачем Національної гвардії України в установленому порядку.

Начальник факультету діє на підставі Положення про факультет, видає накази, доручення та розпорядження, що стосуються діяльності факультету, які є обов`язковими для виконання для всього особового складу факультету.

Начальник факультету підпорядковується командувачеві Національної гвардії України та є прямим начальником особового складу факультету.

Начальник факультету, зокрема, здійснює управління діяльністю факультету, координує роботу заступників начальника факультету, організовує роботу з ефективного управління факультетом; здійснює зарахування громадян України на військову службу за контрактом, укладає з ними контракт про проходження військової служби, призначає на вищі, рівнозначні та нижчі посади, присвоює чергові військові звання, залишає на військовій службі понад граничний вік та звільняє з військової служби відповідно до номенклатури, яка затверджена наказом командувача Національної гвардії України; вирішує питання службової діяльності факультету; користується правами командира полку відповідно до статутів Збройних Сил України; контролює виконання навчальних планів і програм; здійснює контроль за якістю роботи науково-педагогічних працівників, організовує побутове обслуговування учасників навчально-виховного процесу та інших працівників факультету; подає звітність до Головного управління НГУ щодо діяльності факультету; забезпечує виконання навчальних планів та програм підготовки курсантів факультету.

Відповідно до п. 4.10.1 Положення №786 кафедра є базовим структурним підрозділом факультету, що проводить навчально-методичну діяльність з навчальних дисциплін та здійснює наукову, науково-дослідну і науково-технічну діяльність за певним напрямом.

Пунктом 5.2 Положення №786 передбачено, що військовослужбовці факультету проходять військову службу відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008№1153.

Згідно з п. 5.9 Положення №786 за порушення правил внутрішнього розпорядку, вимог цього Положення курсанти несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Як свідчать матеріали справи, майор Національної гвардії України ОСОБА_1 є кандидатом юридичних наук з 2012 року, працює викладачем кафедри тактичної підготовки військ Факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ України.

09 червня 2016 року пунктом 7 наказу начальника факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ України №113 «Про підсумки науково-дослідної роботи на факультеті у І кварталі 2016 року» майору ОСОБА_1 оголошено «догану» за неналежне виконання функціональних обов`язків, низьку виконавську дисципліну, низькі особисті результати в науковій роботі (а.с. 56-59).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що оспорюваний наказ є законним, так як в пункті 7 оскаржуваного наказу відповідачем вказано в чому полягає порушення за яке на позивача накладено стягнення, а саме: за неналежне виконання функціональних обов`язків, низьку виконавську дисципліну, низькі особисті результати в науковій роботі.

У відповідності до Витягу з протоколу №2 засідання кафедри тактичної підготовки військ факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України від 15.09.2015, ОСОБА_1 у зв`язку з низькою методичною підготовкою до проведення занять, не допущено до занять по темі «Автомат АК-74» та надано йому можливість провести пробне заняття з іншого предмету, а саме з «Інженерні технічні засоби охорони» (а.с. 174-175).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що чинним законодавством не передбачено «пробне заняття», як і не передбачено проведення такого пробного заняття позивачем.

Позивач як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі заперечує проти будь-яких зауважень щодо його роботи на посаді викладача як в 2015 році, так і протягом першого кварталу 2016 року.

17 грудня 2015 року проведена бесіда безпосереднім керівником позивача начальником кафедри ОСОБА_2 з приводу низького рівня виконавчої дисципліни.

При цьому, колегія суддів зазначає, що з вказаної бесіди не видається можливим встановити в чому полягає у позивача низький рівень виконавчої дисципліни.

Крім того, з листів індивідуальних бесід/співбесід, наявних у матеріалах справи вбачається, що з вказаними листами не ознайомлено позивача, тому встановити чи дійсно проводились такі бесіди на підставі вказаних листів не видається за можливе.

Надана копія Журналу обліку доведення наказів, директив та інших службових документів, розпочатого 31.05.2016, містить відомості тільки щодо ознайомлення позивача з оспорюваним наказом.

Відповідно до Рапорту заступника начальника факультету з навчально-методичної та наукової роботи підполковника ОСОБА_3 , без дати його складення, майор ОСОБА_1 та інші не виконали Плану науково-дослідної та дослідно-конструкторської роботи кафедри за 2015 рік по темі «Підготовка стрілецької зброї до бойового застосування» (а.с. 81-87).

Однак, вказаний рапорт стосується виключно 2015 року. Крім того, відповідачем не надано ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції Плану науково-дослідної та дослідно-конструкторської роботи кафедри факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України за 2015 рік, а з пп. 19-22 рапорту вбачається, що виконання пунктів такого Плану покладено на групу осіб, при цьому не зазначено конкретне планове завдання щодо покладення на кожного виконавця з групи, зокрема і на позивача.

Таким чином, з вказаного документу, не можливо встановити яке конкретно планове завдання було покладено на позивача, та не виконано з його вини у відповідності до Плану науково-дослідної та дослідно-конструкторської роботи кафедри факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України за 2015 рік.

Відповідачем не надано також доказів про ознайомлення позивача з Планом науково-дослідної та дослідно-конструкторської роботи кафедри факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України за 2015 рік.

У подальшому, на підставі наказу №118 від 22.06.2016 «Про призначення службового розслідування» начальником кафедри тактичної підготовки військ ОСОБА_2 проведено та складено Висновок службового розслідування за фактом невиходу на службу без поважних причин 10.06.2016 викладача кафедри тактичної підготовки військ майора ОСОБА_1 , який затверджений начальником факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України ОСОБА_4 22.06.2016 (а.с. 122).

Згідно з Витягом з протоколу №22 засідання кафедри тактичної підготовки військ факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України від 07.07.2016 були розглянуті матеріли науково-дослідної та дослідно-конструкторської роботи кафедри за 2015-2016 навчальний рік, науково-педагогічний склад кафедри дійшов висновку про те, що майор ОСОБА_1 : участі у наукових заходах кафедри протягом вказаного терміну не приймав, матеріалів наукової діяльності за звітний період 2 семестру 2016 року не надавав; не здійснював планову науково-дослідну роботу кафедри; не дотримувався основ планування, порядку ведення навчальної, організаційної та наукової документації; не охоче приймав участь у плановій науково-дослідній роботі кафедри, розробці підручників, навчальних посібників, інших навчально методичних матеріалів, які готувалися авторським колективом кафедри; не звітував про виконану навчальну та наукову роботу, заходи визначені документами. Позивачу було звернуто увагу на виконання функціональних обов`язків за посадою; участь в науковій діяльності кафедри; написання статей, розробці підручників, навчальних посібників, інших навчально-методичних матеріалів; надання звітності інформації в терміни передбачені плановими документами кафедри та факультету (а.с. 77-78).

Проте, колегія суддів не приймає до уваги надані докази до справи, оскільки вони не стосуються факту неналежного виконання позивачем своїх функціональних обов`язків, низьку виконавську дисципліну та низькі особисті результати в науковій роботі саме в першому кварталі 2016 року.

Вказані документи не підтверджують правильність оспорюваного наказу, оскільки були видані пізніше, після 09.06.2016 (дати складення Наказу «Про підсумки науково-дослідної роботи на факультеті у І кварталі 2016 року» від 09 червня 2016 року №113).

Крім того, суд першої інстанції послався на те, що у відповідності до Витягу з протоколу №15 засідання кафедри тактичної підготовки військ факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України від 17.03.2016 ОСОБА_1 має низьку виконавчу дисципліну; не приймає участі в житті кафедри; безвідповідально ставиться до поставлених завдань. Крім того, позивачу звернуто увагу на виконавчу дисципліну та належне виконання функціональних обов`язків за посадою. В разі подібного ставлення до виконання службових обов`язків і надалі, як наслідок, до позивача буде застосовано дисциплінарне стягнення (а.с. 76).

Однак, колегія суддів критично відноситься до вказаного протоколу, оскільки у ньому не зазначено, в чому полягає «низька виконавча дисципліна» та до яких конкретно покладених на нього завдань позивач ставиться безвідповідально.

При цьому, в самому Витягу з протоколу №15 від 17.03.2016 взагалі відсутні будь-які дані щодо виступів, зокрема підполковника ОСОБА_2 , професора ОСОБА_5 , професора ОСОБА_6 та інших з приводу низької виконавчої дисципліни та безвідповідального ставлення позивач до завдань (а.с. 76).

Колегія суддів також звертає увагу на ті обставини, що відповідно до подання Начальника факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України ОСОБА_4 від 10.08.2015 вирішено клопотати перед вищим командуванням про призначення ОСОБА_1 на нижчу посаду, у зв`язку з низькими морально-діловими якостями та для набуття практичного досвіду (а.с. 94).

Разом з тим, як свідчить службова картка позивача протягом 2014-2015 років ОСОБА_1 неодноразового отримував грошові премії та подяки за досягнення високих показників у службово-бойовій діяльності військової дисципліни, зразкове виконання службових обов`язків (а.с. 67).

Зокрема, вже 13.08.2015 ОСОБА_1 заохочено у вигляді грошової премії у розмірі 4000 грн за досягнення високих показників у службово-бойовій діяльності військової дисципліни, зразкове виконання службових обов`язків.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Умови та порядок накладення дисциплінарних стягнень встановлено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Згідно з Преамбулою Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (надалі - Дисциплінарний статут), затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За умовами статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

При цьому, частиною другою статті 86 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Однак, в оскаржуваному п. 7 наказу відповідачем не вказано в чому саме полягає порушення за яке на позивача було накладено стягнення, не враховано попередню поведінку позивача, його заохочення, а також тривалість військової служби, рівень знань про порядок служби.

Аналізуючи оспорюваний наказ, колегія суддів приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про неналежне виконання позивачем своїх функціональних обов`язків у першому кварталі 2016 року, за який накладено дисциплінарне стягнення на позивача.

Інших доказів, які б свідчили про невиконання позивачем функціональних обов`язків, відповідно до покладених на нього обов`язків, низьку виконавську дисципліну та низькі особисті результати в науковій роботі в першому кварталі 2016 року відповідачем не надано та матеріалами адміністративної справи не підтверджено.

Таким чином, зазначені у оспорюваному наказі підстави для накладення на позивача дисциплінарного стягнення не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а тому посилання відповідача на зазначені обставини, що містяться в матеріалах справи, не можна вважати законними і обґрунтованими.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що апелянтом помилково зазначено, що у даних правовідносинах застосовується трудове законодавство субсидіарно, оскільки відповідно до абзацу 2 пункту 13 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 6 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються спеціальні закони, що регулюють спірні правовідносини. У разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то з врахуванням необхідності субсидіарного застосування законів про працю суди повинні виходити із строків звернення до суду, визначених частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України.

З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що пункт 7 Наказу начальника факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ України «Про підсумки науково-дослідної роботи на факультеті у І кварталі 2016 року» від 09 червня 2016 року №113 в частині оголошення «догани» майору ОСОБА_1 є неправомірним та підлягає скасуванню.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв`язку з цим виникає необхідність у задоволенні апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ України, третя особа: Начальник факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ України Пожидаєв Андрій Олександрович про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 7 Наказу начальника факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ України «Про підсумки науково-дослідної роботи на факультеті у І кварталі 2016 року» від 09 червня 2016 року №113 в частині оголошення «догани» майору ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.