Справа № 810/2161/16
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2161/16 Головуючий у 1-й інстанції: Горобцова Я.В. Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Козуб А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до відділу Державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_3 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" () зареєстроване як юридична особа з 26.10.2011 року за адресою: 04071, м. Київ, Подільський район, вул. Межигірська, буд. 22 (а.с. 55-56).

14.07.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 14.03.2007 року, відповідно до умов якого ОСОБА_3 надано кредитні кошти в сумі 122 300 доларів США (а.с. 9-14).

В забезпечення належного виконання зобов'язання за даним кредитним договором між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки №49556 від 14.03.2007 року (зареєстрований в реєстрі за №366). За умовами договору іпотекодавець - ОСОБА_3 передає в іпотеку нерухоме майно - двокімнатну квартиру, загальною площею - 125,8 кв.м., житловою площею - 39,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15-17). Обтяження на вищезазначене нерухоме майно зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчудження об'єктів нерухомого майна 14.03.2017 року за №4631628, про що свідчить витяг №61095871 від 10.06.2016 року (а.с. 26-27).

ПАТ "УкрСиббанк" відступило ТОВ "Кей-Колект" відповідно до договору факторингу №1 від 12.12.2011 року, виписки з додатку №1 до даного договору факторингу та договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 року, посвідченого нотаріально та зареєстрованого в реєстрі за №5207-5208, свої права вимоги за зобов'язаннями по кредитному договору №0 від 14.03.2007 року, згідно з яким боржником є третя особа (а.с. 18-28). На підставі вищезазначеного договору відступлення прав вимоги зареєстроване 25.05.2012 року в Державному реєстрі іпотек за №4631649 (а.с. 26-27).

Отже, станом на 12.12.2011 року всі права та обов'язки кредитора за кредитним договором №0 від 14.03.2007 року та іпотекодержателя за іпотечним договором №49556 від 14.03.2007 року перейшли до ТОВ "Кей-Колект".

10.06.2016 року при його зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно третьої особи ОСОБА_3, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором №49556 від 14.03.2007 року, а саме: квартира АДРЕСА_1, накладений арешт нерухомого майна, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції №286899417 від 07.11.2011 року. Запис про арешт внесений до Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна 15.11.2011 року за №11844389 (а.с. 26-27).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Положеннями ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV передбачено, зокрема, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" від 05 червня 2003 року № 898-IV.

Згідно з ч.6 ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.1 та п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, в адміністративних судах не підлягають розгляду спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, якщо процесуальним законодавством передбачено інший порядок їх судового оскарження.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, у спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Процесуальні правила звернення до суду та інструменти захисту права особи, порушеного арештом нерухомого майна, визначені, зокрема, статтями 114 та 152 ЦПК України.

Суд зазначає, що публічно-правовими є лише спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні, і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб'єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов'язані зі спором про право на це майно.

Згідно з ч.1 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки порушення провадження у справі та її розгляд помилково здійснено за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, то постановлене у справі судове рішення, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198 та ч. 1 ст. 203 КАС України, підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 160, 157, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року скасувати.

Провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до відділу Державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_3 про скасування постанови - закрити.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено 08 червня 2017 року.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.