Справа № 754/643/17
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/643/17 Головуючий у 1-й інстанції: Панченко О.М.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій не правомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з вимогами про зобов'язання Відповідача призначити їй пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, прийняте в порядку скороченого провадження, то колегія суддів приходить до висновку про розгляд справу у порядку письмово провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.12.2016 р. позивач звернулась до Лівобережного об'єднаного УПФУ в м. Києві, із заявою про проведення перерахунку пенсії у зв'язку з втратою годувальника, до якої були долучені всі необхідні документи, передбачені п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.2005 р. № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На вказану заяву позивач отримала відповідь від 27.12.2016 р. вих. № 21676/09/Л-1638, згідно з якою їй відмовлено у перерахунку пенсії у зв'язку з втратою годувальника з посиланням на те, що з 01.05.2016 року набув чинності ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-УІІІ, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст. 37 ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

Не погоджуючись з такими діями та висновками відповідача, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач має право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сімї у розмірі 70% суми пенсії померлого годувальника, яку останній отримував на день своєї смерті.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції від 16 грудня 1993 року) у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім'ї - 90 відсотків.

До непрацездатних членів сім'ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною десятою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім'ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

Згідно п. 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу» визначено, що на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» можуть розраховувати особи, які на день набрання чинності Закону № 889-VІІІ мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету міністрів України.

Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-V-III, що набув чинності з 01 травня 2016 року, державні службовці, які на день набрання чинності цим законом обіймають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 попереднього Закону України «Про державну службу», мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 (в редакції від від 16 грудня 1993 року) в порядку, визначеному для осіб, які мають не менше, як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності новим Законом мають не менше, як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею Закону № 3724-XII, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 цього «старого» закону в порядку, визначеному для осіб, які мають не менше, як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції від 16 грудня 1993 року) право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною десятою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім'ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

У разі смерті державного службовця непрацездатним членам його сім'ї, які були на його утриманні призначається пенсія по втраті годувальника, яка обчислюється у відсотках від суми заробітної плати померлого годувальника з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (стаття 37 Закону).

Згідно зп.2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про держслужбу втратив чинність Закон №3723, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і12 цього розділу.

Пунктами 10 та12 вищезазначеного розділу передбачено право державних службовців за певних умов на призначення пенсії за віком відповідно дост.37 Закону №3723.

Пенсії по інвалідності та уразі втрати годувальника, а також пенсії за віком, особам, які не мають права на призначення пенсії відповідно до зазначеної статті, призначаються згідно з нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Як вбачається з матеріалів справи, що чоловік Позивача - ОСОБА_3, який отримував пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто пенсія померлого чоловіка була призначена та виплачувалась до внесення змін до пенсійного Законодавства (01.06.2015 року).

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї на загальних підставах, тобто у розмірі 50% суми пенсії померлого годувальника, яку останній отримував на день своєї смерті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм права, що призвело до неправильного вирішення справи, адже не врахував, що з 01.06.2015 року пенсії по втраті годувальника призначаються на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення позовних вимог допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Відповідно до п.10 ч.5 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 160, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року - скасувати, та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.