Справа № 2-а-5666/09/1470
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2012-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2012 р.Справа № 2-а-5666/09/1470

Категорія: 5.4Головуючий в 1 інстанції: Зіньковський О.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної інспекції з контролю за цінами в Миколаївській області на Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 березня 2010 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал-Юг»до Державної інспекції з контролю за цінами в Миколаївській області про скасування рішення № 60 від 19.06.2008р., -

встановиЛА:

Позивач, товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал-Юг», звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної інспекції з контролю за цінами в Миколаївській області про скасування рішення № 60 від 19.06.2008р.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 березня 2010 року позов задоволено. Скасовано рішення інспекції з контролю за цінами в Миколаївській області № 60 від 19.06.2008р. про вилучення у товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал-Юг»в доход державного бюджету 46771 грн. та накладення штрафу в розмірі 93542 грн. Присуджено з державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал-Юг»суму сплаченого судового збору в розмірі 8,50 грн.

Державна інспекція з контролю за цінами в Миколаївській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 березня 2010 року та винести нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що 06 червня 2008 року, на підставі посвідчення №416 від 05.06.08 року відповідачем було проведено планову перевірку позивача на предмет додержання державної дисципліни цін при здійсненні платних послуг, що надаються ринками з торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами. Перевірка проведена в присутності генерального директора позивача ОСОБА_4 та головного бухгалтера ОСОБА_5 Перевірка була розпочата 06 червня 2008 року та закінчена 12 червня 2008 року. Перевіряємий період: червень 2007 року - травень 2008 року.

В акті перевірки №154 від 12.06.08р. (а.с. 6-7) було зазначено, що позивач (ТОВ «Універсал - ЮГ») в своєму складі має ринки «Площа Перемоги»та «Україна», які надають послуги з продажу продовольчих та непродовольчих товарів, а саме: послуги з утримання торгових місць (щоденно-форма оплати та місячна абонплата), прокат вагів та спецодягу. Крім того, надаються послуги з користування туалетом та паркування автомашин.

В акті перевірки відповідачем визначено таке порушення позивачем чинного законодавства. А саме: позивач, в порушення розпорядження облдержадміністрації від 08.01.2004р. №1-р «Про регулювання плати за послуги, що надаються ринками з продажу продовольчих та непродовольчих товарів»(а.с. 60) при наданні платних послуг за утримання торгового місця, застосував рівень рентабельності до економічно обгрунтованих витрат у розмірі 34,6% - 187,8% замість гранично встановленого рівня 30%. На думку відповідача сума необгрунтовано отриманої виручки за період червень 2007 - травень 2008 років складає 46771 гривень.

На підставі зазначеного акту перевірки, позивачем було прийняте Рішення №60 від 19 червня 2008 року, яким за порушення розпорядження облдержадміністрації від 08.01.2004р. №1-р «Про регулювання плати за послуги, що надаються ринками з продажу продовольчих та" непродовольчих товарів», на підставі статті 14 Закону України «Про ціни та ціноутворення», було застосовано до відповідача штрафні (фінансові) санкції у вигляді вилучення у доход державного бюджету Ленінського району необгрунтовано отриманої виручки в розмірі 46771 грн. та штрафу в. розмірі 93542 грн.

Зазначене рішення було направлене позивачу 19.06.08р. (супров.лист. №10/15-1525) та вручено під розписку 20.06.2008р. за вх. №42 (а.с. 33).

Відповідач, на підставі ст.13 Закону України "Про ціни та ціноутворення", є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.14 цього ж Закону здійснює повноваження щодо встановлення порушень законодавства про застосування цін та тарифів й притягнення до відповідальності, стягнення у судовому порядку не сплачених сум штрафних (економічних) санкцій, а тому ці позовні вимоги підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Розпорядженням Миколаївської обласної державної адміністрації №1-р від 08.01.2004р. «Про регулювання плати за послуги, що надаються ринками з продажу продовольчих та непродовольчих товарів» (а.с. 60) було встановлено наступне:

1. Ввести регулювання плати за послуги, що надаються ринками з продажу продовольчих та непродовольчих товарів, які не належать до комунальної власності, шляхом встановлення граничного рівня рентабельності до економічно обґрунтованих витрат до 30%.

2. Доручити головам райдержадміністрацій та запропонувати міським головам забезпечити приведення діючої плати за послуги, що надаються ринками, у відповідність з п. 1 розпорядження.

3. Запропонувати власникам ринків надати головному управлінню економіки затверджені прейскуранти на послуги, що надаються ринками з продажу продовольчих та непродовольчих товарів.

Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їхні посадові й службові особи повинні діяти у порядок та спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 218 Господарського кодексу України передбачає, що підставою господарсько-правової відповідальності, до якої віднесені й застосування штрафних (економічних) санкцій передбачених ст.14 Закону України "Про ціни та ціноутворення", є вчинення суб'єктом господарювання правопорушення у сфері господарювання.

При вирішенні питання про правомірність стягнення адміністративно-господарських санкцій слід виходити із загальних норм права відносно відповідальності юридичної особи за порушення зобов'язань та встановлення в діях або бездіяльності юридичної особи складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій.

Елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв'язку між самим порушенням та його наслідками. Застосування принципу вини, як умови відповідальності, пов'язане саме з необхідністю доведення порушення зобов'язання юридичною особою.

Таким чином, підставою для відповідальності суб'єкта господарювання може бути лише протиправна поведінка суб'єкта господарювання, але судом цього під час офіційного з'ясування обставин справи не встановлено.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує протиадміністративного позову.

Відповідач не довів суду правомірність прийнятого оскаржуваного рішення. В той же час, позивачем було надано аудиторський висновок від 16 вересня 2008 року про достовірність фінансової звітності та розрахунок рівня рентабельності товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал -Юг»за 2007 рік та п'ять місяців 2008 року (а.с.13-17). Зазначений аудиторський висновок був складений аудитором ОСОБА_6 (сертифікат серії А №003006). Згідно даних висновку за 2007 рік рівень рентабельності підприємства складає 21,5%, а за п'ять місяців 2008 року - 6,1%. Аудитором було підтверджено, що фінансова звітність складена на підставі реальних даних бухгалтерського обліку і достовірно відображає фактичний фінансовий стан.

Згідно положень спільного Наказу №57/188/84/105 від 26.02.2002р. міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, міністерства внутрішніх справ України, ДПА України та державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України «Про затвердження Правил торгівлі на ринках»(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 березня 2002 р. за N 288/6576) ринок - це суб'єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов'язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій.

За право займання торговельного місця на ринку справляється ринковий збір у порядку, визначеному законодавством. За окрему плату продавцям можуть надаватися такі послуги:

- бронювання торговельних місць, прокат торговельного інвентарю, обладнання, засобів вимірювальної техніки, санітарного одягу, зберігання особистих речей і продукції в камерах схову, на складах і в холодильниках, зважування на товарних вагах, розрубка м'яса (рубачами м'яса ринку), утримання торговельного місця в належному стані, інформаційні оголошення рекламного та довідкового характеру, забезпечення місцями в готелях і на автостоянках за наявності їх на ринку, консультації спеціалістів, вантажно-розвантажувальні роботи і транспортні послуги, приймання для подальшого продажу сільгосппродуктів та інших товарів у бюро торгових послуг тощо.

Тарифи на послуги ринку, що пов'язані із забезпеченням діяльності ринкового господарства, установлюються адміністрацією ринку відповідно до чинного законодавства.

Адміністрація ринку при наданні продавцям торговельних місць на визначений термін укладає з ними письмову угоду в якій рекомендується зазначати термін дії угоди, асортимент (вид) товарів, що реалізуються, розташування торговельного місця, умови оренди торговельного місця, розмір та порядок оплати за оренду майна, перелік послуг, які надає ринок, та їх вартість.

Відповідачем надано копії договору оренди землі від 09.03.06р. укладеному між Миколаївською міською радою та ТОВ «Універсал ЮГ»щодо оренди земельної ділянки для обслуговування ринку «Площа Перемоги»по вул.Космонавтів 80-а., копію договору оренди земіі від 02.11.2001р. укладеному між Миколаївською міською радою та ТОВ «Універсал ЮГ»щодо оренди земельної ділянки для обслуговування ринку «Площа Перемоги»по вул. Космонавтів 80-а (а.с. 53-58).

Але відповідачем не надано суду доказів реєстрації перевірених ринків в установленому законодавством порядку. Надання земельної ділянки для організації ринку та безпосереднє використання назви «ринок»не робить зазначене господарське утворення ринком у розумінні положень Наказу №57/188/84/105 від 26.02.2002р.

Крім того слід зазначити, що стаття 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення»передбачає відповідальність саме за порушення державної дисципліни цін, а не за будь які інші порушення.

Вся необгрунтовано одержана підприємством сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства. В позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необгрунтовано одержаної суми виручки.

В порушення вимог статті 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення»відповідач прийняв рішення про стягнення в доход державного бюджету не тільки суму необгрунтовано отриманої виручки, але й суму штрафу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал-Юг»про скасування рішення № 60 від 19.06.2008р. обґрунтовані, підтверджені наявними в справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Щодо посилань апелянта відносно пропуску строку на оскарження, то слід зазначити, що позивачем надано копію ухвали Господарського суд Миколаївської області від 22 січня 2009 року по справі 17/414/08 (а.с. 51) з якої вбачається, що позивач звертався до господарського суду з позовом про скасування рішення державної інспекції з контролю за цінами в Миколаївській області №60 від 19.06.2008 року ще до початку діяльності Миколаївського окружного адміністративного суду. Крім того, листом від 23.06.08р. №75 (а.с. 49) позивач направляв свої заперечення щодо проведеної перевірки та її висновків керівнику відповідача. Будь-якого рішення щодо зазначеного звернення відповідачем прийнято не було.

Статтею 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого КАС України або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Судом першої інстанції втсановлено, що позивач звертався до відповідача зі скаргою на результати перевірки в червні 2008 року. Відповідачем не надано доказів прийняття рішення суб'єкта владних повноважень по вказаному зверненню (скаргою) позивача на час розгляду справи в окружному суді. У зв'язку з цим суд не вбачає підстав для встановлення факту пропущення строку звернення до суду та застосування наслідків пропущення строків звернення до суду згідно ст.100 КАС України.

Слід також зазначити, що листом від 23.06.08р. №75 (а.с. 49) позивач направив свої заперечення щодо проведеної перевірки та її висновків керівнику відповідача. Листом від 26.06.08р. №10/15-1590 (а.с. 50) відповідач запросив додаткову інформацію від позивача (з метою розгляду зауважень позивача щодо акту перевірки від 12.06.08р №154), а саме, до коефіцієнту розподілу вартості торгового місця на 2007 рік та 2008 рік позивачу необхідно надати планову кількість торгових місць (в квадратних метрах) по видах товарів відповідно до затвердженого прейскуранту цін.

У зв'язку з цим суд вважає за необхідне зазначити, що вимога про надання додаткової інформації необхідної для правильного розрахунку певних показників була направлена позивачу вже після прийняття рішення про застосування штрафних санкцій. Таким чином, оскаржуване рішення було прийняте без повного та всебічного з'ясування всіх обставин та отримання необхідних розрахунків.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в Миколаївській області на Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 березня 2010 року по справі № 2-а-5666/09/1470, - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 березня 2010 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал-Юг»до Державної інспекції з контролю за цінами в Миколаївській області про скасування рішення № 60 від 19.06.2008р., - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3