Справа № 826/16464/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

24 квітня 2017 року 11:11 справа №826/16464/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С. та представників:

позивача: Авраменко І.В.;

відповідача: Ніколаєнко О.С.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР"
доНаціональної ради України з питань телебачення і радіомовлення
провизнання протиправним та скасування рішення
На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 24 квітня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (далі по тексту - відповідач, Національна рада), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 17 липня 2014 року №265 про відмову у задоволені заяви на переоформлення ліцензії на мовлення від 12 лютого 2003 року серії НР №0246-м та про застосування санкції у вигляді оголошення попередження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі №826/16464/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 24 квітня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до рішення від 17 липня 2014 року №265 "Про заяву ТОВ "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР", м. Харків, щодо переоформлення ліцензії на мовлення НР №0246-м від 12.02.2003", керуючись статтями 24, 27, 28, 35, 72 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", статтями 18 та 24 Закону України "Про Національну раду з питань телебачення і радіомовлення", Національна рада вирішила:

"1. На підставі п. 7 ст. 35 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" відмовити ТОВ "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР", м. Харків, у задоволенні заяви про переоформлення ліцензії на мовлення НР №0246-м від 12.02.2003.

2. Оголосити попередження ТОВ "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР", м. Харків, у зв'язку із порушенням ч. 7 ст. 27, ч. 8 ст. 28 Закону України "Про телебачення і радіомовлення".

Вказане рішення мотивоване наступним: 19 березня 2014 року до Національної ради надійшла заява ТОВ "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР" про переоформлення ліцензії на мовлення НР №0246-м від 12 лютого 2003 року (ефірне місцеве радіомовлення з використанням частоти 100,5 МГц у м. Харкові, потужність передавача - 1,0 кВт, обсяг мовлення - 24 години на добу, позивні: "Радіо Алла") у зв'язку зі зміною позивних та програмної концепції мовлення; моніторингом від 12 липня 2014 року відповідно до ліцензії НР №0246-м від 12 лютого 2003 року зафіксовано в ефірі ТОВ "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР" позивні: "Радио Вести" та зміну програмної концепції мовлення; таким чином, компанія, не дочекавшись розгляду Національною радою питання про переоформлення ліцензії та ухвалення відповідного рішення, самостійно розпочала мовлення за новою програмною концепцією мовлення та вихідними даними, що є порушенням частини сьомої статті 27 та частини восьмої статті 28 Закону України "Про телебачення і радіомовлення".

Позивач вважає протиправним оскаржуване рішення з огляду на наступне: Національна рада в порушення вимог частини сьомої статті 35 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" не розглянула заяву ТОВ "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР" протягом встановленого місячного строку та вчасно не прийняла рішення за результатами її розгляду; питання про порушення ліцензіатом законодавства або умов ліцензії мають розглядатися на засіданні Національної ради із повідомленням ліцензіата за наслідками відповідної перевірки, проте, перевірка позивача щодо зафіксованого моніторингом порушення не проводилась, відповідний акт перевірки не складався.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову зазначив про відповідність оскаржуваного рішення вимогам чинного законодавства та з приводу доводів позовної заяви вказав наступне: позивачем надсилались доповнення на виправлення недоліків доданих до заяви від 19 березня 2014 року документів від 08 квітня 2014 року та від 16 квітня 2014 року, що зумовило перенесення розгляду заяви позивача на пізнішій термін; специфіка зафіксованого порушення не передбачає обов'язкового здійснення перевірки, так як вказані порушення можуть бути виявлені та підтверджені тільки під час офіційного моніторингу; ТОВ "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР" запрошувалось на засідання Національної ради шляхом надсилання запрошення на електронну адресу та вручення копії запрошення представнику компанії.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Сторонами визнається, що 19 березня 2014 року до Національної ради надійшла заява ТОВ "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР" про переоформлення ліцензії на мовлення НР №0246-м від 12 лютого 2003 року (ефірне місцеве радіомовлення з використанням частоти 100,5 МГц у м. Харкові, потужність передавача - 1,0 кВт, обсяг мовлення - 24 години на добу, позивні: "Радіо Алла") у зв'язку зі зміною позивних та програмної концепції мовлення.

Відповідно до частин першої та другої статті 35 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" у разі зміни даних, передбачених частиною третьою цієї статті або абзацами п'ятим і шостим частини четвертої статті 27 цього Закону, ліцензіат подає Національній раді заяву про переоформлення ліцензії на мовлення за встановленою Національною радою формою.

До заяви додаються завірені у встановленому порядку копії документів, які підтверджують необхідність внесення змін до ліцензії.

Пункт "б" частини третьої статті 35 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" передбачає, що підставами для переоформлення ліцензії на мовлення можуть бути: наміри ліцензіата змінити організаційні чи технічні характеристики мовлення та внести відповідні зміни до умов ліцензії.

Згідно з частиною сьомою статті 35 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" заява про переоформлення ліцензії у зв'язку з намірами ліцензіата змінити організаційні чи технічні характеристики мовлення розглядається у місячний термін з дати її надходження. За результатами розгляду Національна рада приймає рішення про внесення змін до ліцензії та відповідне переоформлення ліцензії або про відмову у внесенні змін до ліцензії.

Таким чином, за наслідками розгляду заяви про переоформлення ліцензії на мовлення Національна рада у місячний строк приймає одне із рішень: про внесення змін до ліцензії та відповідне переоформлення ліцензії або про відмову у внесенні змін до ліцензії.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частина четверта статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

У свою чергу позивач не надав суду доказів, які б підтверджували подання до Національної ради документів щодо у зв'язку зміни позивних та програмної концепції мовлення, тобто, доказів на підтвердження обставин, які стали підставою для звернення із заявою про переоформлення ліцензії.

Посилання ТОВ "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР" на порушення відповідачем строку розгляду заяви про переоформлення ліцензії на мовлення та протиправну бездіяльність відповідача у зв'язку із цим, не приймаються судом до уваги, оскільки відповідні дії чи бездіяльність у межах даної справи позивачем не оскаржуються та не можуть бути самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, суд звертає увагу, що рішенням Національної ради від 24 липня 2014 року №411 переоформлено ліцензію на мовлення НР №0246-м від 12 лютого 2003 року ТОВ "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР", що вказує на відсутність порушеного права у цій частині.

Щодо правомірності застосованої до позивача санкції у вигляді попередження суд зазначає про наступне.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні, моніторингом від 12 липня 2014 року відповідно до ліцензії НР №0246-м від 12 лютого 2003 року зафіксовано в ефірі ТОВ "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР" позивні: "Радио Вести" та зміну програмної концепції мовлення до вирішення питання про переоформлення ліцензії.

Відповідно до частини сьомої статті 27 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" ліцензіат зобов'язаний виконувати умови ліцензії. Національна рада контролює виконання ліцензіатами умов ліцензій, а в разі їх порушення - застосовує штрафні санкції відповідно до вимог цього Закону.

Частина восьма статті 28 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" встановлює, що ліцензіат зобов'язаний дотримуватися визначеної програмної концепції мовлення.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 35 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" у разі відмови у внесенні змін ліцензіат зобов'язаний здійснювати мовлення відповідно до умов чинної ліцензії.

Отже, ліцензіат зобов'язаний виконувати умови чинної ліцензії та дотримуватися визначеної програмної концепції мовлення, а у разі порушення цих вимог Національна рада має право застосувати штрафні санкції.

Суд звертає увагу, що позивач не спростовує виявлене порушення та посилається виключно на допущення Національною радою процедурних порушень при прийнятті оскаржуваного рішення, з урахуванням чого факт виявленого порушення вважається доведеним.

Стаття 13 Закону України "Про Національну раду з питань телебачення і радіомовлення" Національна рада здійснює: нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення; нагляд за дотриманням ліцензіатами ліцензійних умов та умов ліцензій; застосування в межах своїх повноважень санкцій відповідно до закону; офіційний моніторинг телерадіопрограм.

Відповідно до частини четвертої статті 71 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлюється на підставі документальних свідчень, актів перевірки телерадіоорганізацій, звернень визначених цим Законом органів державної влади.

Положення статті 72 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" передбачають, що санкції за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення застосовуються за рішенням суду або, у встановлених цим Законом випадках, за рішенням Національної ради.

Національна рада застосовує санкції до телерадіоорганізацій у разі порушення ними вимог цього Закону або ліцензійних умов.

Національна рада приймає рішення про застосування санкцій на підставі наданих документальних свідчень, актів перевірки чи подання визначених цим Законом органів державної влади.

Національна рада може застосовувати до телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги таку санкцію як оголошення попередження.

Позивач вважає, що накладення санкції на ліцензіата можливе лише за наслідками проведення відповідної перевірки, однак суд зауважує, що відповідно до норм статей 71 та 72 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" акт перевірки є одним із документів, на підставі якого може встановлюватись відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення.

У свою чергу відповідач зазначає, що специфіка виявлених порушення не передбачає обов'язкового проведення перевірки, а вказані порушення можуть бути зафіксовані під час офіційного моніторингу.

З урахуванням викладеного суд вважає, що застосування до позивач санкції у вигляді оголошення попередження на підставі офіційного моніторингу узгоджується з нормами Закону України "Про телебачення і радіомовлення".

Вирішуючи питання належного повідомлення ТОВ "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР" про розгляд питання щодо порушення ліцензіатом законодавства, суд керується наступним.

Згідно з частиною п'ятою статті 24 Закону України "Про Національну раду з питань телебачення і радіомовлення" розгляд на засіданнях Національної ради питань про видачу, продовження, переоформлення ліцензії на телерадіомовлення або питання про застосування санкцій до ліцензіатів відбувається у присутності повноважних представників відповідних ліцензіатів, про що їх письмово повідомляє Національна рада не пізніш як за три дні до засідання. Таке засідання може проводитися без участі цих осіб тільки за умови, якщо є відомості про вручення їм повідомлення про час та місце проведення засідання та в разі відсутності поважних причин для перенесення засідання.

Наявні у справі докази підтверджують, що запрошення на участь у засіданні Національної ради щодо розгляду заяви позивача 17 липня 2014 року вручене представнику позивача 17 липня 2014 року, про що свідчить відповідний напис на копії запрошення, а також направлено на електрону адресу представника позивача, що зафіксовано у реєстрі розсилки запрошень на засідання ради, копія якого долучена відповідачем.

Наведене свідчить про несвоєчасне повідомлення позивача про засідання Національної ради, однак, зазначена обставина не можу бути підставою для скасування оскаржуваного рішення за умови підтвердження факту виявленого порушення, а дії відповідача щодо несвоєчасного повідомлення не оскаржуються позивачем.

Враховуючи викладене та з огляду на відсутність заперечень позивача по суті виявлених порушень, суд приходить до висновку, що рішення Національної ради від 17 липня 2014 року №265 "Про заяву ТОВ "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР", м. Харків, щодо переоформлення ліцензії на мовлення НР №0246-м від 12.02.2003" є правомірним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Національною радою районі доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України; а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР" задоволенню не підлягає.

В частині дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та клопотання Національної ради про залишення позову без розгляду у зв'язку із пропуском такого строку, суд зазначає про наступне.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідач у клопотанні про залишення позову без розгляду вказав, що копія оскаржуваного рішення направлена позивачу поштою, однак відповідне поштове відправлення повернулось за закінченням терміну зберігання; позивач мав змогу та повинен був дізнатись про оскаржуване рішення , однак не вчинило для цього будь-яких дій.

У свою чергу позивач стверджує, що про наявність оскаржуваного рішення та його мотиви дізнався лише після його отримання 04 жовтня 2016 року після направлення до Національної ради запиту на отримання публічної інформації.

Доказів, які б спростовували вищезазначене твердження позивача, та, що позивач дізнався про оскаржуване рішення раніше, ніж 04 жовтня 2016 року, відповідачем до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач звернувся до суду з дотриманням шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому клопотання відповідача про залишення позову без розгляду не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Телерадіовидавнича компанія "МАСТЕР" відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко