Справа № 815/2507/17
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2507/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Філімоненко А.О.,

сторін:

представник позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю),

представник відповідача - ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державного підприємства «Тетерівське лісове господарство» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулось Державне підприємство «Тетерівське лісове господарство» до Одеської митниці ДФС, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби від 06.01.2017 р. № КТ-501-2017 про визначення товару за кодом НОМЕР_1;

- Зобовязати Одеську митницю Державної фіскальної служби прийняти рішення про відмову у митному оформленні товару, зазначеного у митній декларації № 500060702/2016/018959 від 30.12.2016 року, який розміщений у контейнерах із номерами RFCU4012941, ТЕМU6І52726, СВНU250034, ВМОІU5225953, FCIU9915066, СВНU8914880, ТЕМU6054421, ССLU7098950, ССLU7855885, FSCU8776237;

- Зобовязати Одеську митницю Державної фіскальної служби видати з-під митного контролю товар, зазначений у митній декларації № 500060702/2016/018959 від 30.12.2016 року, який розміщений у контейнерах із номерами RFCU4012941,ТЕМU6І52726, СВНU250034, ВМОІU5225953, FCIU9915066, СВНU8914880, ТЕМU6054421, ССLU7098950, ССLU7855885, FSCU8776237.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав викладених в адміністративному позові (а.с. 3-9).

Представник відповідача заперечувала проти задоволення адміністративного позову з підстав зазначених у письмових запереченнях на позов (а.с. 96-109).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, що 22.08.2016 року між ДП „ТЕТЕРІВСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО (Продавець) та компанією „PREMIER TRADE AND CONSULTING (UK) LLP (Сполучене Королівство) (Покупець) був укладений Контракт № 9/2016 від 22 серпня 2016 року, відповідно до умов якого Продавець продає, а Покупець купує на умовах FCA-склад Продавця деревину паливну сосни, необкорену (ДСТУ 3243-88), діаметром (у верхньому зрізі) 6 см та вище, довжиною 2,3,4 метри. Обєм деревини, що поставляється за контрактом складає 10 000 (десять тисяч) кубічних метрів (а.с. 12-15).

Поставка товару зі складу Продавця до Одеського або Іллічівського порту відбувається за рахунок Покупця. При цьому право власності на товар, що поставляється, зберігається за Продавцем до проведення декларування товару у порту.

Відповідно до умов зазначеного Контракту, Продавцем було здійснено відправлення декількох партій товару, зокрема за митними деклараціями: № 500040605/2016/005251 (митне оформлення 07.10.2016 р.), № 500060702/2016/014025 (митне оформлення 11.10.2016 р.), №500060702/2016/015863 (митне оформлення 15.11.2016р.), № 500060702/2016/016995 (митне оформлення 02.12.2016 р.) (а.с. 20-27).

В період с 12 по 28 грудня 2016 року в Одеський порт прибула чергова партія товару відповідно до умов Контракту № 9/2016 від 22.08.2016 р., яка була поміщена у 10 морських контейнерів із номерами RFCU4012941,ТЕМU6І52726, СВНU250034, ВМОІU5225953, FCIU9915066, СВНU8914880, ТЕМU6054421, ССLU7098950, ССLU7855885, FSCU8776237.

Митним брокером ТОВ „Ламан Шиппинг відповідно до умов Договору про надання послуг митного брокеру № 101/2016 від 09.09.2016 р. до Одеської митниці ДФС (далі - „Відповідач) була подана електронна митна декларація № 500060702/2016/018959 від 30.12.2016 року для митного оформлення та пропуску через митний кордон товару за кодом згідно з УКТЗЕД 44011000: Дрова паливні соснові (виду Pinus silvestrum L.) ГОСТ 3243-88, довжиною Зм, 4м, диаметром 6 см та більше (а.с. 28-29).

05.01.2017 року був проведений митний огляд товару, за результатами якого був складений акт № 500060702/2016/018959.

06.01.2017 року відділом митного оформлення № 3 м/п „Одеса-порт Одеською митницею ДФС було прийняте рішення № КТ-501-2017 про визначення коду товару, згідно з яким у графі 33 ВМД був визначений інший код товару, а саме: НОМЕР_1 Деревина сосни виду Pinus silvestrum L., сортована, не піддана обкорюванню та лущенню, серед якої відсутня ломана, колота, скривлена, сучкувата, роздвоєна та має візуально правильну циліндричну форму, за розмірами: довжина 3 м, 4м; діаметр: 6 см та більше (а.с. 9).

Не погоджуючись з рішенням Відповідача, Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є протиправним, а дії посадових осіб Одеської митниці ДФС вважають такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та порушують законні права та інтереси Державного підприємства «Тетерівське лісове господарство».

Оцінюючи оскаржене рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України від 19.09.2013 № 584-ІІ «Про Митний тариф України» передбачено, що Митний тариф України є невід'ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКГЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Частинами 1, 2 статті 67 МК України від 13.03.2012 № 4495-VІ визначено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 68 МК України від 13.03.2012 № 4495-V1 ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом ОСОБА_3 України. Ведення УКТ ЗЕД, зокрема, передбачає: забезпечення однакового застосування всіма органами доходів і зборів правил класифікації товарів; прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування.

Відповідно до ч. 1 статті 69 МК України від 13.03.2012 № 4495-УІ товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Пунктом 3 розділу І "Загальні положення" Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650, визначено, що класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України "Про Митний тариф України" (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД. розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Пунктом 1 розділу III "Контроль правильності класифікації товарів і прийняття Рішень, порядок взаємодії з ГІМО, митним постом" вищезазначеного Порядку передбачено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу.

Щодо фактичних обставин по справі, суд зазначає наступне.

30.12.2016 до Одеської митниці ДФС ТОВ «Ламан Шипінг» подано митну декларацію № 500060702/2016/018959 від 30.12.2016 в режимі "експорт", в графі 31 "Вантажні місця та опис товару " був наведений наступний опис товару №1 "1. Дрова паливні соснові (виду Pinus silvestrus L.), ГОСТ 3248-88, довжиною Зм; 4м; діаметром 6 см га більше - 335.436 мторгівельна марка відсутня, виробник - ДП «Тетерівське лісове господарство», ДП «Макарівське лісове господарство», країна виробництва - UA", а в графі 33 "Код товару" визначений код товару - НОМЕР_2.

Стандартними правилами 6.3. 6.4 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (дата підписання: 18.05.1973. дата приєднання України: 15.02.2011, дата набрання чинності для України: 15.09.2011) визначено, що при застосуванні митного контролю використовується система управління ризиками. Митна служба застосовує метод аналізу ризиків для визначення осіб та товарів, в тому числі транспортних засобів, що підлягають перевірці, та ступеня такої перевірки.

Відповідно до частин 1-3 статті 318 МК України від 13.03.2012 № 4495-V1, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною 1 статті 320 МК України передбачено, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Частинами першою, четвертою статті 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з розд. Розділом VII Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684 передбачено, що за результатами оцінки ризику у конкретному випадку здійснення митного контролю товарів, транспортних засобів, у тому числі за результатами контролю із застосуванням СУР, що здійснюється відповідно до статті 337 Митного кодексу України, митниці (митні пости) ДФС обирають форми та обсяги митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування зазначених у пункті 10 розділу І цього Порядку інструментів з управління ризиками (далі - Перелік митних формальностей за результатами застосування СУР). Форми та обсяги контролю, визначені в Переліку митних формальностей за результатами застосування СУР, виконуються посадовими особами митниці (митних постів) ДФС при проведенні митного контролю та митного оформлення з урахуванням виду митної формальності та повідомлення до митної формальності, а також відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів. Посадові особи митниці (митного поста) ДФС, які здійснюють митний контроль та митне оформлення у конкретному випадку здійснення митного контролю товарів, транспортних засобів, в обов'язковому порядку переглядають сформований за допомогою інформаційних технологій Перелік митних формальностей за результатами застосування СУР.

Таким чином, суд зазначає, що митниця повідомляє декларанта або уповноважену ним особу про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД тільки на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 МК України, визначені форми митного контролю, до яких, зокрема, віднесено: митний огляд (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян).

Згідно з ч. 2 статті 338 МК України, за результатами застосування системи управління ризиками огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може бути ідентифікаційним - без розкриття пакувальних місць і без обстеження транспортного засобу, частковим - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу та повним - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу.

Судом встановлено, що під час здійснення митного контролю за товарами, які були заявлені у митній декларації № 500060702/2016/018959 від 30.12.2016 програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які передбачали проведення часткового митного огляду з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів даним, зазначеним у митній декларації; забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки; застосування ваговимірювальних пристроїв.

За результатами застосування системи управління ризиками, 05.01.2017 Одеською митницею ДФС в присутності представників декларанта проведений митний огляд товарів, заявлених у митній декларації № 500060702/2016/018959 від 30.12.2016 (Акт митного огляду №500060702/2017/018959 від 05.01.2017), під час якого встановлено, що у контейнері знаходиться деревина сосни у вигляді колод, сортована, не піддана обкорюванню та лущенню, серед якої відсутні ломані, колоті, сучковаті колоди, та колоди візуально мають циліндричну форму (а.с. 110-120).

Відповідно до ч. 2 ст. 69 МК України, органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Частиною 4 статті 69 МК України передбачено, що у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Пунктом 3 розділу І "Загальні положення" Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650, визначено, що рішення про визначення коду товару - документ установленої форми, який оформлюється посадовими особами ВМП, уповноваженими особами ПМО чи митного поста у разі необхідності прийняття рішення про класифікацію товарів.

Пунктами 14, 15, 3 7. 19 розділу III "Контроль правильності класифікації товарів і прийняття Рішень, порядок взаємодії з ПМО, митним постом" вищезазначеного Порядку передбачено, що рішення приймається посадовими особами ВМП або уповноваженими особами ПМО чи митного поета на підставі встановлених характеристик товару, які с визначальними для класифікації товару, згідно з Основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД.

У пункті 4 Рішення "Висновок" зазначаються встановлений десятизначний код товару згідно з УКТ ЗЕД та опис товару відповідно до відомостей, які мають міститись у графах 31 та 33 митної декларації. Рішення реєструється та вноситься до бази даних "Класифікаційні рішення" програми "Інспектор 2006 ЄАІС та до центральної бази даних ЄАІС в порядку встановленим розділом IV цього Порядку. Рішення оформлюється за допомогою програмно-інформаційного комплексу "Інспектор-2006" ЄАІС за формою, наведеною в додатку 5 до цього Порядку, та реєструється відповідно до розділе IV цього Порядку.

Рішення підписується посадовою особою ВМП або уповноваженою особою ПМО чи митного поста, яка його приймала, з проставленням на ньому відбитка номерного штампа "Правильність класифікації перевірено", а також керівником ВМП або ПМО, чи митного поста, чи особами, які виконують їх обов'язки, або особою, уповноваженою наказом митного органу. Рішення друкуються у двох примірниках. Один примірник ПМО чи митним постом видається або надсилається поштою декларанту або уповноваженій ним особі, другий - з відміткою декларанта або уповноваженої ним особи про отримання або повідомлення про вручення залишається у справах митного органу.

У разі незгоди з Рішенням декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це Рішення відповідно до положень глави 4 Кодексу.

Відповідно до правила 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД. що містяться у Митному тарифі України, який затверджений Законом України від 19.09.2013 № 584-VІІ назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до нижченаведених правил.

Відповідно до цього правила та назви товарної позиції 4401 "Деревина паливна у вигляді колод, полін, хмизу, гілок, сучків тощо: деревна тряска або стружка; тирса, тріска, стружка, уламки та відходи деревини та скрап, агломеровані або неагломеровані, у вигляді колод, полін, брикетів, гранул тощо", а також відповідно до пояснень до товарної позиції 4401, які наведені у Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, які затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401. до цієї товарної позиції включаються, зокрема: (А) Паливна деревина переважно у вигляді: (1) полін, як правило, з корою; (2) розколотих колод або полін: (3) сучків, в'язок хмизу, необроблених гілок, стовбурів деревини, що в'ються, пеньків і коренів дерев.

Згідно з додатковими поясненнями до товарної категорії 4401 10 00, які наведені у Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, які затверджені наказом ДФС України від 09.06.2015 №401, для колод і полін, які вважаються паливною деревиною, не встановлено жодних обмежень щодо розміру. Саме стан деревини і вигляд, в якому її представляють, відрізняють її від деревини, що підпадає під товарну позицію 4403 (дивись Пояснення до товарної позиції 4401, виняток (Ь).

У відповідності до винятку (Ь) пояснень до товарної позиції 4401, шо містяться у Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, які затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401 до цієї товарної позиції не включаються: колоди, які використовують для варіння целюлози чи виробництва сірників (товарна позиція 4403); ці колоди, на відміну від паливних колод, ретельно сортують, піддають обкоруванню чи лущенню і, як правило, серед цих колод не повинно бути ламаних, колотих, скривлених, сучкуватих чи роздвоєних.

Згідно з поясненнями до товарної позиції 4403 "Лісоматеріали необроблені, з видаленою або невидаленою корою або заболонню, або начорно бросовані або небрусовані", які наведені у Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, які затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401, до цієї товарної позиції включаються лісоматеріали в природному стані, зрубані, переважно з підрубленими гілками, а також з вилученим зовнішнім або як із зовнішнім, так і внутрішнім шаром кори, або лише з вилученими опуклостями. Основні вироби, що включаються до цієї товарної позиції та відповідні приведеному вище опису, - це лісоматеріали для розпилювання.

Відповідно до додаткових пояснень до товарної категорії 4403 20 11 "Лісоматеріали необроблені, з видаленою або невидаленою корою або заболонню, або начорно брусовані або небрусовані, інші з хвойних порід, колоди", які наведені у Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, які затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401, пиловочник (круглий лісоматеріал) характеризується наступними фізичними властивостями: колода циліндричної форми, з рівною текстурою деревини, без суттєвої кривизни; діаметром не менше 15 см. Ці колоди, зазвичай, у подальшому будуть розпиляні (або розколоті) в поздовжньому напрямку для виготовлення пиломатеріалів або шпал для залізничних, або трамвайних колій, або для виготовлення листів шпону для облицювання (в основному методом лущення або розділенням на шари).

З огляду на викладене, суд зазначає, що визначальною ознакою для класифікації деревини у товарних позиціях 4401 та 4403 згідно з УКТЗЕД є стан деревини та вигляд, в якому її представляють.

Судом встановлено, що відповідно до результатів проведеного митного огляду заявлена деревина сосни представлена у вигляді колод, сортована, не піддана обкорюванню та лущенню, циліндричної форми, серед колод відсутні ломані, колоті, сучковаті колоди.

Враховуючи, встановлені характеристики товару, які є визначальними для класифікації товару, згідно з правилом 1 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, поясненнями до товарних позицій 4401, 4403. які наведені у Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, що затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401, Акт митного огляду № 500060702/2017/018959 від 05.01.2017, фотознімки, зроблені під час проведення митного огляду, товаросуповідні документи, суд вважає, що Відповідачем правомірно прийнято Рішення про визначення коду товару від 06.01.2017 № КТ-501- 2017, яким заявлений код УКТЗЕД НОМЕР_2 (графи 33 митних декларацій) змінений на код УКТЗЕД НОМЕР_1 та наведений наступний опис товару: "Деревина сосни виду Ріnus silvеstrum L.", сортована, не піддана обкорюванню та лущенню, серед якої відсутня ломана, колота, скривлена, сучкувата, роздвоєна та має візуально правильну циліндричну форму, за розмірами: довжина - 3 м., 4 м.; діаметр - 6 см ті більше, 335,436 м3. Торгівельна марка відсутня. Виробник ДП "Тетерівське лісове юсподарство", ДП "Макарівске лісове господарство". Країна виробництва - UА".

Відповідно до ч. 7 статті 69 МК України, рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей с обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів з щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Крім того, правова позиція Одеської митниці ДФС підтверджується висновками, які наведені у листі Державної фіскальної служби України № 1968/6/99-99-19-02-03-15 від 03.02.2017, в якому за результатами розгляду листа щодо скасування оскаржуваних рішень про визначення коду товару, повідомлено про відсутність підстав для перегляду оскаржуваних рішень митниці про визначення коду товару.

Суд критично відноситься до тверджень Позивача по те, що рішення Відповідача про визначення іншого коду товару, яке прийнято без витребування додаткової інформації, без застосування спеціальних знань та без проведення необхідних досліджень, є необ'єктивними та не відповідають положенням чинного законодавства України, виходячи знасутпного.

Пунктом 2 розділу III "Контроль правильності класифікації товарів і прийняття Рішень, порядок взаємодії з ПМО, митним постом" вищезазначеного Порядку передбачено, що посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Таким чином, митниця повідомляє декларанта або уповноважену ним особу про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованої о ним коду товару згідно з УКТЗЕД тільки на основі результатів застосування система управління ризиками.

Під час здійснення митного контролю за товарами, які були заявлені у митній декларації № 500060702/2016/018959 від 30.12.2016 програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які передбачали проведення часткового митного огляду з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів даним, зазначеним у митній декларації; забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки; застосування ваговимірювальних пристроїв.

Отже, програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які не передбачали витребування додаткових документів для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД.

Крім того, положення пункту 9 розділу ІІІ "Контроль правильності класифікації товарів і прийняття Рішень, порядок взаємодії з ПМО, митним постом" Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що перемішуються через митний кордон України, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650, передбачають можливість звернення митниці до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації) тільки якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки.

Отже, оскільки визначальною ознакою для класифікації деревини у товарних позиціях 4401 та 4403 згідно з УКТЗЕД є стан деревини та вигляд, в якому її представляють, а відповідно до результатів проведеного митного огляду заявлена деревина сосни представлена у вигляді колод, сортована, не піддана обкорюванню та лущенню, циліндричної форми, серед колод відсутні ломані, колоті, сучковаті колоди, то не виникала потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, а тому не було необхідності звернення митниці до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).

Таким чином, у відповідності до частини 8 статті 69 МК України, висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер, а тому позовна вимога про визнання протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби від 06.01.2017 р. № КТ-501-2017, не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобовязання Відповідача прийняти рішення про відмову у митному оформленні товару, зазначеного у митній декларації № 500060702/2016/018959 від 30.12.2016 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 21 Закону України від 08.09.2005 № 2860-IV "Про особливості державного регулювання діяльності суб'єктів підприємницької діяльності, пов'язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів" з 1 січня 2017 року забороняється вивезення за межі митної території України в митному режимі експорту лісоматеріалів необроблених (товарна позиція 4403 УКТ ЗЕД): деревних порід, крім сосни, - з 1 листопада 2015 року; деревних порід сосни - з 1 січня 2017 року.

Разом з цим, п. 1 ч. 4 ст. 83 МК України передбачено, що у разі встановлення актами законодавства заборон чи обмежень щодо вивезення відповідних товарів за межі митної території України товари, що поміщені в митний режим експорту, випускаються за межі митної території України відповідно до умов, що діяли на момент поміщення цих товарів у зазначений митний режим.

Відповідно до частини 2 статті 71 МК України, поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 частини 1 статті 196 МК України визначено, що не можуть бути пропущені через митний кордон України товари, переміщення яких через ми ний кордон України заборонено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 МК України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, га інші заходи, спрямовані на реалізацію державної иол лики у сфері державної митної справи, с гановлять державну митну справу.

Як передбачено ч. 1 ст. 8 МК України, одним з принципів здійснення державної митної справи є принцип виключних повноважень органів доходів і зборів щодо здійснення державної митної справи.

Згідно зі змістом Рекомендації Комітету ОСОБА_3 Європи № 11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_3 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) субєкта є владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Таким чином, суд не вправі перебирати (вирішувати) на себе функції Відповідача до вчинення тих дій, які згідно з вказаним законодавством можуть здійснюватися лише за їх розсудом.

Щодо позовної вимоги про зобовязання Відповідача видати з-під митного контролю товар, зазначений у митній декларації № 500060702/2016/018959 від 30.12.2016 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 МК України, митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред'явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред'явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

П. 4 . 255 МК України передбачено, що строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі: виявлення порушень митних правил, якщо товари не випускаються відповідно до частини п'ятої цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 255 МК України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Частиною 6 статті 255 МК України передбачено, що при виявленні порушення митних правил орган доходів і зборів здійснює випуск товарів до завершення розгляду справи про таке порушення за умови, що: 1) такі товари не підлягають конфіскації і не будуть потрібні надалі у процесі провадження у справі як докази; 2) декларант сплачує всі митні платежі або забезпечує їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 269 МК України, у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у митній декларації товарів, транспортних засобів комерційного призначення внесення змін, відкликання та визнання недійсною цієї декларації до закінчення провадження у відповідних справах забороняються.

В своїх запереченнях Відповідач зазначає, що звернувся до управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС зі службовою запискою від 10.01.2017 № 79/15-70-61-03 з питань наявності або відсутності ознак порушення митних правил у діях декларанта або уповноважених ним осіб, яке проводить перевірку, проте суд зазначає, що Відповідачем зазначених доказів не було надано до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 МК України, митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 МК України, рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Суд погоджується з Позивачем, що Одеською митницею ДФС пропущено строк прийняття рішення про відмову у митному оформленні та допущено бездіяльність, проте суд зазначає, що Позивачем не заявлена вимога про визнання бездільяності протиправною.

Крім того, відповідно до рішень ВАСУ від 10.07.2014 року № К/800/14335/14 та від 23.09.2014 року № К/800/31634/13, в яких зазначається про те, що код товару, зазначений у документах, наданих позивачем, не є визначальним для класифікації при митному оформленні товарів, а має інформативний (довідковий) характер, висновки експертів не можуть вважатися підставою для визначення коду товарів переміщуваних через митний кордон, оскільки визначення коду товарів відповідно до ст.. 69 МК України є виключно компетенцією митного органу і його рішення в цій частині є обов'язковим.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства «Тетерівське лісове господарство» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного земельного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 статті 11 КАС України, визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч.ч. 1, 4 ст. 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно зі ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, відповідно до положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Тетерівське лісове господарство» до Одеської митниці ДФС відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 08.06.2017 року.

Суддя Бутенко А.В.

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Тетерівське лісове господарство» до Одеської митниці ДФС відмовити.

08 червня 2017 року.