Справа № 2-а-3959/10/1470
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2012-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2012 р.Справа № 2-а-3959/10/1470

Категорія:10.1Головуючий в 1 інстанції: Мороз А.О

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

при секретарі Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2010 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Баштанському районі Миколаївської області про стягнення заборгованості у сумі 15 184,73 грн.,

В С Т А Н О В И Л А :

Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області звернулось до суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Баштанському району про стягнення заборгованості у сумі 15184,73 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що ним у встановленому законом порядку виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві. За період з січня 2008 р. до травня 2010 р. у загальній сумі 15 184,73 грн. та, у відповідності зі ст. 25 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», позивач звернувся до відповідача щодо відшкодування понесених ним витрат.

Відповідач позовні вимоги не визнав, вказуючи, що відповідно Порядку, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 р. № 5-4/4, не встановлено прав та обов'язків по взаєморозрахункам, а встановлено процедуру погодження тих виплачених позивачем сум, які будуть використані Фондами позивача та відповідача, при взаєморозрахунках. Також зазначив, що «Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в області пенсійного забезпечення»від 13.03.1992 р., на яку посилається позивач, не ратифікована Верховною радою України.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2010 року у задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою на зазначену постанову, просить її скасувати та прийняти нову постанову, яким зобовязати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Баштанському районі Миколаївської області включити в акт щомісячної звірки суму пенсії, виплаченої громадянину ОСОБА_2 за період з 01.01.2008 року по 31.05.2010 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що гр. ОСОБА_2, який отримав каліцтво 18.03.1986 року на території Російської РФСР, про що свідчить акт про нещасний випадок на виробництві від 19.03.1986 року, призначено пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, яке сталось за часів СРСР. Громадянину ОСОБА_2 була призначена пенсія на підставі пункту «а»статті 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення»та виплачувалася управлінням ПФУ в Баштанському районі Миколаївської області у січні 2008 року травні 2010 року. Загальна сума виплачених пенсій за період з січня 2008 року до травня 2010 року становить 15184,73 грн.

Позивач, відповідно до вимог п.5 Порядку №5-4/4, за вказаний період включив в акти щомісячної звірки витрати по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, каліцтво яким заподіяно на підприємствах, розташованих на території СНД.

Посилання позивача у позові на Порядок №5-4/4 не дає останньому право вимагати стягнення суми пенсій, вказаних в позовної заяві, оскільки Порядок не передбачає наявність спору. Порядок передбачає процедуру звіряння витрат, проте не врегульовує спірні відносини, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору. У позові управління ПФУ в Баштанському районі Миколаївської області не зазначене які саме витрати заявляються до відшкодування: чи основний розмір витрати на державну адресну допомогу, чи підвищення до пенсії, чи доставку цих витрат, повязаних з виплатою пенсії. Проте, саме уточнені витрати мають суттєве значення для вирішення справи, тому як Порядок №5-4/4, на який саме посилається позивач, передбачає перелік витрат, які Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відшкодовує Пенсійному фонду України.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»від 23.09.99 року №1105-ХІV особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено, згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмуванням на виробництві або професійного захворювання, повязаних з виконанням ними трудових обовязків, мають право по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Відповідно до вимог ч.4 ст.26 Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Порядок №5-4/4 визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», в тому числі потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, повязаних з виконанням ними трудових обовязків. Відповідно вказаного Порядку позивач і відповідач зобовязані до 10 числа щомісячно проводити звірки витрат виплачених пенсій на підставі списку осіб, яким виплачено пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, складати акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності. До 15 числа місяця наступного за звітним акт подається відповідним головним управлінням Пенсійного фонду України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в АРК, областях, містах Києва та Севастополя, які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат.

Пунктом 6 Порядку №5-4/4 передбачено, що головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду на підставі поданих актів узагальнюють та узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України, повязаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Згідно до вимог п.7 Порядку №5-4/4 довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідних коштів Пенсійному фонду України до 25 числа наступного за звітним.

Пунктом 4 Порядку №5-4/4 передбачено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалась пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сімї померлого або собі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсії.

Пункт 4 Порядку №5-4/4 визначає виключний перелік сум, які приймаються до заліку для відшкодування видатків Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Згідно положень Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»- 1999 р. № 1105 страхові виплати мають бути повязані із страховими випадками, що спричинені ушкодженням здоровя внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання застрахованої особи.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що навіть враховуючи обовязок Пенсійного фонду призначати та виплачувати пенсіонеру, який отримав трудове каліцтво на території колишніх республік СРСР, пенсію по трудовому каліцтву, передбачений Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, відділення ВД ФССНВ в Баштанському районі не може прийняти до відшкодування заявлені витрати, оскільки пенсіонер ОСОБА_2 отримав травму на підприємстві, розташованому на території іншої Незалежної держави, а тому він не є застрахованою особою Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України. ОСОБА_3 України «Про пенсійне забезпечення», ні Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення не регулює відносини між Фондами позивача та відповідача щодо відшкодування витрат позивачу, а лише відносини пенсіонера та Пенсійного фонду.

Регулювання відносин між Фондом соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання і потерпілими на виробництві, які отримали ушкодження здоровя на підприємствах інших Незалежних держав (колишніх республік СРСР) здійснюється на підставі Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоровя, які повязані з виконанням них трудових обовязків, підписаної 9 вересня 1994 року державами колишнього СРСР, в тому числі і Україною.

Відповідно до вимог ст. 2 вищезазначеної Угоди відшкодування шкоди проводиться роботодавцем Сторони, законодавство якої поширювалося на працівника під час отримання каліцтва, іншого ушкодження здоровя, смерті. Згідно цього, відшкодування шкоди здійснюється роботодавцем відповідно до його законодавства.

Тому, судова колегія погоджується також з висновком суду першої інстанції про те, що тому як в випадку потерпілого ОСОБА_2 каліцтво було отримано на території Росії, то відповідно до Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоровя, які повязані з виконанням них трудових обовязків та ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення»Фонд соціального страхування від нещасних випадків повинен відшкодовувати Пенсійному фонду України витрати, понесені останнім у звязку з виплатою відповідних пенсій тільки тим громадянам, які ушкодили здоровя на підприємствах, розташованих на території України, а також тим, які стали інвалідами внаслідок трудового каліцтва за законодавством України, але проживають за межами України. Також судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відмова Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань відшкодовувати витрати Пенсійному фонду України за виплачену ним пенсію по інвалідності є обґрунтованою. Тому як, у звязку з тим, що Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли шкоди на виробництві до 01.04.2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні виплати, відповідно того, що особова справа ОСОБА_2 не передавалась підприємством, де сталось трудове каліцтво, до відділення ВД ФССНВ в Баштанському районі Миколаївської області, у відповідача відсутні правові підстави приймати до відшкодування витрати УПФУ в Баштанському районі.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Позивач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2010 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст постанови виготовлений 20.02.2012 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький