Справа № 348/340/17
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5527/17

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М.,Улицького В. З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Департаменту Патрульної Поліції Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківській області від 27 березня 2017 року по справі № 348/340/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної Поліції Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання незаконною та скасування постанови серії АР № 810481 від 25.01.2017 р. про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що оскаржуваною постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КпАП України та накладено штраф у розмірі 425 гривень. Покликається на те, що не має обґрунтованих доказів вчинення ним правопорушення, а також на те що ним взагалі не здійснювалося керування транспортним засобом.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківській області від 27 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Постанову інспектора роти № 2 батальйону ІПП в м. Івано-Франківську лейтенанта поліції Чопа Ю.І., від 25.01.2017 р. серії АР № 810481 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 126 ч. 1 КпАП України скасовано.

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач. У поданій апеляційній скарзі покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Зокрема в апеляційні скарзі вказує на те, що інспектором з дотриманням вимог, встановлених чинним законодавством, винесено законну та обгрунтовану постанову, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Оскільки в справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в порядку передбаченому статтею 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове яким відмовити частково в задоволенні адміністративного позову, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою інспектора роти № 2 батальйону ІПП в м. Івано-Франківську лейтенанта поліції Чопа Ю.І., від 25.01.2017 р. серії АР № 810481 накладено на ОСОБА_1 штраф в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 126 ч. 1 КпАП України, а саме за здійснення ним руху у темну пору доби з несправною підсвідкою заднього номерного знаку, а також без наявності посвідчення водія відповідної категорії «Б», що є порушенням п.п.2.1 «а» ПДР України.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що з постанови не вбачається, передбачених ст. 251 КпАП України доказів щодо керування водієм ОСОБА_1 автомобілем з несправною підсвідкою заднього номерного знаку та встановлення факту керування транспортним засобом без посвідчення водія .

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилкове застосування норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КпАП України настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно підпункту «в» п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» було внесено зміни до ст.258 КпАП України, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

В результаті внесених змін ч.4 стала ч.5 ст.258 КУпАП, яка встановлює, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З наведеного вище видно, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається.

Згідно з п.10 розділу ІІІ Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КпАП України передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Однак колегія суддів зазначає, що обставини вчинення правопорушення, а саме керування транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений у темну пору доби, не можливо встановити згідно матеріалів справи, оскільки до складеної постанови не додано жодних доказів передбачених ст. 251 КпАП України.

При цьому потрібно зазначити, що судом апеляційної інстанції встановлено порушення позивачем п.п. 2.1 «а» ПДР України, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів зазначає, що постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.03.2017 р. котра залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.04.2017 р. (реєстраційний номер в ЄДРСР № 65862564) визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

З огляду на зазначене вище можна зробити висновок, що факт керування транспортним засобом не потребує доведення, а доводи позивача, викладенні в позовній заяві повністю спростовуються як такі, що не відповідають дійсності та направленні на уникнення від відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наведенні вище обставини є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про частково відмову у задоволенні позову, оскільки встановлено здійснення правопорушення позивачем п.п. 2.1 «а» ПДР України, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, за яке передбачено відповідальність ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було частково неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту Патрульної Поліції Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську задовольнити частково.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківській області від 27 березня 2017 року по справі № 348/340/17 скасувати та прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної Поліції Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АС № 810481 від 25 січня 2017 року в частині керування транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь в справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Р. М. Гулид
В. З. Улицький