Справа № 821/565/17
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/565/17
14 год. 15 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Бондар І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3) звернулась до суду з позовом до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач-1, Херсонська ОДПІ), Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач-2, ГУ ДФС), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:

- визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 10.11.2016 року № 19515-13 про визначення податкового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік у сумі 66668,45 грн.;

- визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 10.11.2016 року № 19516-13 про визначення податкового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік у сумі 239,51 грн.

-визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 28.03.2017 року № 000021301 про визначення податкового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік у сумі 189,01 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податковим органом визначено ОСОБА_3 суму грошового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік на загальну суму 67096,97 грн. Грошові зобов'язання нараховані на підставі ставок за вказаним видом податку, збільшених у січні 2015 року на виконання Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VIII, тобто в поточному бюджетному періоді, що суперечить п.п. 12.3.4 п.12.3 ст. 12 ПК України та принципу стабільності податкового законодавства. Крім того, податкові повідомлення-рішення про сплату сум податку, надсилаються платнику за місцем його податкової адреси до 1 липня, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком), однак, оскаржувані ППР прийняті відповідачем лише 10.11.2016 року, а отримані позивачем - у грудні 2016 року, що значно порушує встановлені законодавством строки. У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на зазначені обставини, просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з огляду на наступне. Податковий кодекс передбачає, що Верховна рада України встановлює на території України загальнодержавні податки та збори і визначає перелік загальнодержавних податків та зборів. Відповідно до цього Верховна рада Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VIII визначила всі елементи податку на нерухоме майно. Вказаний Закон набрав чинності з 01.01.2015 року, не визнаний неконституційним, а тому саме з цієї дати у власників житлової та нежитлової нерухомості, які підпадають під об'єкт оподаткування, виникає обов'язок сплати даного податку. Також відповідач зазначає, що порушення строків направлення податкових повідомлень-рішень не звільняє позивача від сплати податку та не змінює його обсягу законних прав та обов'язків, адже перебіг строку сплати податку і оскарження таких рішень починається з дня наступного за днем отримання ППР. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Миколаївська міська рада 18.03.2015 року прийняла рішення № 46/24 сесії про внесення змін та доповнень до рішення Миколаївської міської ради від 07.07.2011 року № 7/3 "Про встановлення місцевих податків і та зборів на території міста Миколаєва" та затвердила Положення про податок на майно, відповідно до пункту 2 якого ставки податку на об'єкти нерухомості на 2015 рік встановлюються в розмірах - 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м бази оподаткування, а саме: 12,18 грн.

Рішенням Цюрупинської міської ради від 30.01.2015 року № 1084 затверджено Положення про порядок справляння та обліку податку на майно на території Цюрупинської міської ради, відповідно до пункту 2.5.1 розділу II якого ставки податку: для об'єктів нежитлової нерухомості - у розмірі 0,01 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2015 року, за 1 кв. м бази оподаткування, а саме 0,12 грн.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, у власності громадянки ОСОБА_3 знаходяться об'єкти нерухомості:

- нежитлова будівля, літ. Б-3 загальною площею 5473,60 кв. м за адресою: АДРЕСА_1;

- цілісний майновий комплекс (нежитлова будівля магазину літ. А загальною площею 1995,9 кв. м, трансформаторна підстанція літ. Б загальною площею 15,5 кв. м, опалювальна літ. Г загальною площею 18,3 кв. м, склад літ. Д загальною площею 1466,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2.

10.11.2016 року Херсонська ОДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення №19515-13 та № 19516-13, якими визначила позивачу суму податкових зобов'язань за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості за 2015 рік на загальну суму 67096,97 грн.

28.03.2017 року ГУ ДФС у Херсонській області за результатами розгляду скарги позивача прийняла податкове повідомлення-рішення № 000021301, яким збільшила ОСОБА_3 грошове зобов'язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначене на 189,01 грн.

Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачами спірних ППР, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Норми Податкового кодексу України суд застосовує в редакції, чинній на момент прийняття спірних ППР.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII (далі - Закон № 71-VIII), який набув чинності з 01 січня 2015 року, статтю 266 ПК, якою передбачено сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об'єктом оподаткування, відповідно до пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

При цьому, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки належить до місцевих податків, особливості введення якого передбачені, зокрема, статтями 8, 10, 12 Податкового кодексу України.

За змістом п.п. 8.1, 8.3 ст. 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до п. 10.1 та п. 3 ст. 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно. Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів (п. 12.3 ст. 12 ПК).

Підпунктом 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК передбачено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Таким чином суд вважає, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як місцевий податок, підлягає сплаті у 2015 році у разі прийняття органом місцевого самоврядування рішення про його встановлення до 15 липня 2014 року.

Однак, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки встановлено на території м. Миколаєва рішенням Миколаївської міської ради від 18.03.2015 року № 46/24, а на території Цюрупинського району Херсонської області рішенням Цюрупинської міської ради від 30.01.2015 року № 1084. Таким чином, враховуючи, що вказані рішення про встановлення податку на нерухоме майно прийняті органом місцевого самоврядування після 15.07.2014 року, підстави для нарахування цього податку у 2015 році відсутні.

Пунктом 4 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону № 71-VIII органам місцевого самоврядування рекомендовано у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Також вказаною нормою права встановлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Разом з цим, Закон № 71-VIII не передбачав, що до рішень органів місцевого самоврядування про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не застосовуються правила, визначені у статті 12 Податкового кодексу України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у відповідачів відсутні підстави для нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у 2015 році.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 30 серпня 2016 року у справі № 826/22028/15.

Суд звертає увагу на те, що податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у даному випадку встановлено не пп. 266.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК, а саме рішенням Миколаївської та Цюрупинської міських рад. Норми Податкового кодексу України у даному випадку передбачають виключно можливість місцевих рад встановлювати відповідні податки, порядок застосування яких регулює стаття 12 вказаного Кодексу.

Водночас, відповідно до пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на принципі стабільності за яким зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Вказані положення співвідносяться із ч. 3 ст. 27 Бюджетного кодексу України.

Тобто, запроваджені Законом № 71-VIII норми ПК України щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу принципу стабільності податкового законодавства не можуть бути прямою підставою для справляння такого податку у 2015 році, оскільки Закон № 71-VIII набрав чинності після 01.07.2014 року, а саме 01.01.2015року.

Також суд відмічає, що згідно п.п. 266.7.2. п. 266.7 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Вказана норма податкового законодавства відповідачами не дотримана.

За таких обставин, суд погоджується з позицією позивача щодо протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та задовольняє адміністративний позов повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати, понесені позивачем відшкодовуються йому за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області та Головного управління ДФС у Херсонській області.

Керуючись ст.ст. 11, 70-72, 86, 94, 158-163, 167, 254, 267 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.11.2016 року № 19515-13 про визначення ОСОБА_3 суми податкового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 66668,45 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.11.2016 року № 19516-13 про визначення ОСОБА_3 суми податкового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 239,51 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.03.2017 року № про визначення ОСОБА_3 суми податкового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 189,01 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 669,11 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області () та в сумі 1,89 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Херсонській області ().

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06 червня 2017 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 8.3.11