Справа № 808/714/17
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року о 12 год. 45 хв.Справа № 808/714/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Батигіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до: Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області ,

про: скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач), в якій позивач просить суд скасувати: податкове повідомлення-рішення № від 08.09.2016, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 23711 грн. за порушення п.1, п. 2, п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"; податкове повідомлення-рішення № від 08.09.2016, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 27000 грн., за порушення ст. 11-1, ч. 12 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"; податкове повідомлення-рішення № від 08.09.2016, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 92925 грн. за порушення п.2.6 "Положення про проведення касових операцій у національній валюті України".

В обґрунтування позову посилається зокрема на те, що не погоджується з прийнятими податковими повідомленнями-рішенням, вважаючи висновки, які викладені в Акті перевірки №0222/08/01/35 від 15.07.2016 про відсутність у позивача ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та не оприбуткування в Книзі обліку доходів витрат готівки, яка отримана від реалізації товару, а також не оприбуткування товару, незаконними та такими, що зроблені без належної оцінки встановлених фактів та без урахування наданих документів. Зазначає, що в кафе-барі, де веде свою господарську діяльність позивач, не здійснюється реалізація тютюнових виробів, а проданий барменом ОСОБА_2 товар (тютюновий виріб) належав їй особисто та у зв'язку з цим розрахунок не був проведений на реєстраторі розрахункових операцій. Крім того, ненадання Книги обліку доходів та витрат та/або невнесення до цієї книги відомостей щодо обліку товару, на його думку, не є обставиною, що свідчить про реалізацію платником податку не облікованого товару та не оприбуткування готівки.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечує з підстав, викладених у письмових запереченнях (вх. №10945 від 12.04.2017) та письмових поясненнях (вх. №13803 від 16.05.2017).

В обґрунтування заперечень зокрема зазначив, що за результатом проведеної фактичної перевірки кафе-бару ФОП ОСОБА_1 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 встановлено порушення ст.11-1, ч. 12 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва й обігу спирту етилового, кон'ячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п.1, 2, 12, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п.2.6 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті України». Спірними податковими повідомленнями-рішеннями застосовано до відповідача штрафні (фінансові) санкції. Вважає, що встановлені порушення підтвердженні повністю матеріалами перевірки та поясненнями бармена ОСОБА_2, а тому спірні рішення є такими, що прийняті відповідно до законодавства України. Враховуючи викладене, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача та свідків, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності 10.09.2009, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, перебуває на податковому обліку в Бердянській ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.

Як свідчать матеріали справи, 12.07.2016 працівниками ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі наказу №715 від 06.07.2016 та направлень №№529, 530 від 06.07.2016 проведено фактичну перевірку кафе-бару ФОП ОСОБА_1 розташованого за адресою: АДРЕСА_1, за результатом якої складено Акт №0222/08/01/14/НОМЕР_1 від 15.07.2016.

В ході перевірки встановлені наступні порушення:

- п.1, 2, 12, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п.2.6 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті України»

- ст.11-1, ч. 12 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва й обігу спирту етилового, кон'ячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»

- п.2.6 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті України».

На підставі Акту перевірки №0222/08/01/14/НОМЕР_1 від 15.07.2016 Бердянською ОДПІ винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 08.09.2016, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 23 711 грн. (а.с. 7);

- № від 08.09.2016, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 27000 грн. (а.с. 8),

- № від 08.09.2016, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 92925 грн. (а.с. 9).

Рішеннями Головного управління ДФС у Запорізькій області від 20.12.2016 за №1272/14/08-01-10-01-13 та Державної фіскальної служби України від 28.02.2017 №2822/3/99-99-11-03-01-25 вказані податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скарги ФОП ОСОБА_1 без задоволення.

Позивач не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду із цим позовом.

З матеріалів справи встановлено, що 12.07.2017 в кафе - барі за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1, барменом ОСОБА_2 було продано крім іншого, одну пляшку пива (0,5 л.) «Стелла-Артуа» по ціні 35 грн. та одну пачку цигарок «Мальборо-голд» по ціні 60 грн., на загальну суму 95 грн.

При цьому Актом перевірки зафіксовано наступне:

- розрахунковий документ не роздруковано на реєстраторі розрахункових операцій;

- невідповідність між готівкою на місці проведення розрахунків та денним «Х» - звітом з РРО складає 95 грн.;

- відповідна ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами відсутня. На цигарки «Мальборо голд» перевищено максимальну роздрібну ціну, а саме: ціна, яка вказана на пачці проданих цигарок складає 23 грн., якщо додати суму акцизного податку 5 відсотків (23 грн. х 5%=1,15 грн.), то максимальна роздрібна ціна на цигарки «Мальборо голд» не повинна перевищувати 24 грн. 15 коп. за одну пачку, а реалізацію здійснено по 60 грн.

- на момент фактичної перевірки підприємцем не надано Книгу обліку доходів і витрат;

- на момент фактичної перевірки встановлені товарно-матеріальні цінності, які не обліковані у встановленому порядку на суму 11855 грн.

- не оприбутковано готівку, отриману від реалізації товару у встановленому порядку на суму 18585 грн.

Щодо податкового повідомлення - рішення № від 08.09.2016, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 27000 грн. Вказаним податковим повідомленням - рішенням до позивача застосовано штраф: за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за ціною вище від максимальної роздрібної ціни на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів - 10000 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії - 17000 грн.;

Представник позивача щодо виявлених порушень стверджує, що бармен ОСОБА_2 реалізувала вказаний товар на суму 95 грн. та не провела розрахунок відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій» на реєстраторі розрахункових операцій у зв'язку з тим, що зазначений товар належав їй особисто.

Однак, суд не бере до уваги таке пояснення, оскільки в ході проведеної фактичної перевірки, вказаним барменом було надано письмові пояснення наступного змісту: «Я, ОСОБА_2, працюю барменом в кафе-барі за адресою : АДРЕСА_1 в якому здійснюється підприємницька діяльність ОСОБА_1 12.07.2016 здійснила продаж пива Стелла-Артуа 0,5 за за ціною 35 грн., води Моршин 0,5 за ціною 25 грн., 2 салата «Цезар» з курятиною за ціною 60 грн., пачку цигарок Мальборо голд та запальничку за ціною 60 грн. Чек на касовому апараті не роздруковувала. Книга обліку доходів та витрат, накладні на товар, який реалізується знаходиться у підприємця (а.с.133)».

Тобто, під час перевірки від ОСОБА_2 не надходило заяв стосовно того, що товар реалізований нею на робочому місці під час виконання своїх обов'язків є її особистим товаром.

З'ясовано також, що матеріально - відповідальній особі позивача - ОСОБА_2, яка була присутня під час проведення перевірки була надана можливість ознайомлення з усіма матеріалами перевірки та надання пояснень. Відомості про зняття залишків товару засвідчені підписами ОСОБА_2 Акт перевірки також засвідчено підписом уповноваженої особи позивача - ОСОБА_2 без зауважень.

В ході розгляду справи судом було заслухано свідка - ОСОБА_2, яка засвідчила, що готівку у сумі 95 грн. отриману від реалізації пляшки пива Стелла Артуа0,5 та однієї пачки цигарок Мальборо голд, вона поклала до своєї кишені, оскільки цей товар був її особистим.

Так, представник позивача посилаючись на вказане вище стверджує, що вказаний товар не належав позивачу.

Проте такі свідчення спростовуються обставинами справи, оскільки під час проведення перевірки було здійснено перерахунок коштів у касі та складено покупюрний опис готівки, який є додатком до Акту перевірки. Згідно цього опису в касі була наявна готівка, отримана барменом ОСОБА_2 за реалізацію пива та цигарок на суму 95 грн.

Також судом було заслухано ревізорів - інспекторів Державної фіскальної служби у Запорізькій області ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які проводили перевірку ФОП ОСОБА_1, які пояснили, що під час перевірки бармен ОСОБА_2 не зазначала, що реалізоване нею пиво та цигарки без роздрукування чеку є її особистим товаром. Гроші від реалізації зазначених товарів знаходились у касі.

Відповідно до ст. 11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» N 481/95-ВР від 19.12.1995 (далі - Закон №481/95 - ВР ) встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення. Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві - місяць, останні дві - рік такої дати.

Нанесення максимальної роздрібної ціни та дати виготовлення на упаковку тютюнових виробів, призначених для вивезення (експортування) за межі митної території України, здійснюється згідно з умовами відповідної угоди на експорт.

Згідно із частиною 12 статті 15 Закону №481/95 - ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно із абз. 15 ч.2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень;

Відповідно до абз. 5 ч.2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином суд приходить до висновку про правомірність прийнятого податкового повідомлення рішення: № від 08.09.2016, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 27000 грн. = 10 000 грн. (100% вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10 000 грн.) + 17 000 грн. (200% від партії товару, але не менше 17 000 грн.).

Стосовно податкових повідомлень - рішень: № від 08.09.2016, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 23 711 грн. Вказаним податковим повідомленням - рішенням до позивача застосовано штраф: за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку у розмірі 23711 грн. = (11855 грн. - вартість не облікованих товарів) х 2 (подвійний розмір) та № від 08.09.2016, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 92925 грн. = (18585 грн. (сума не оприбуткованої готівки) х 5 (п'ятикратний розмір).

Пунктами 1 та 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» N 265/95-ВР від 06.07.1995 (далі - Закон N 265/95-ВР) передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

В свою чергу пунктом 12 та пунктом 13 статті 3 Закону N 265/95-ВР визначено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

- вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість;

- забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість;

Пунктом 2.6 Постанови Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (Типові форми NN КО-1, КО-2, КО-3, КО-4, КО-5)» N 637 від 15.12.2004 визначено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Встановлено, що ФОП ОСОБА_1 під час адміністративного оскарження спірних податкових повідомлень рішень до податкового органу разом із скаргою була надана Книга обліку доходів (для платників єдиного податку першої і другої груп та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками ПДВ), яка зареєстрована в податковому органі 18.01.2012 №844 (форма якої була передбачена наказом Міністрства фінансів України №1637 від 15.12.2011). Згідно пояснень представника позивача вказана Книга використовувалась по 21.07.2016.

Вказаною формою Книги обліку і доходів не було передбачено ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, у зв'язку з чим під час перевірки встановлено нестачу товарних запасів, тобто, відсутність у ФОП ОСОБА_1 відомостей щодо реалізації (вибуття) товарних запасів, на які є прибуткові накладні на загальну суму 11 855 грн.

Встановлено також, що Книга обліку доходів і витрат (на загальній системі оподаткування), форма якої передбачена наказом Міністерства доходів і зборів №481 від 16.09.2013 була зареєстрована позивачем в Бердянській ОДПІ лише 21.07.2016 за №118, тобто після закінчення фактичної перевірки.

Пунктом 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України визначено, що фізичні особи-підприємці зобовязані вести книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Для реєстрації книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник книги у разі обрання способу ведення книги у паперовому вигляді. Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481 затверджено нову форму книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та порядок її ведення (далі Порядок).

Суд погоджується із посиланнями позивача про відсутність в новому Порядку ведення книги обліку, зокрема, графи ведення обліку товарних запасів.

Проте слід зазначити, що позивачем в податковому органі не була зареєстрована нова книга обліку доходів та витрат, а велась книга обліку та витрат, зареєстрована в контролюючому органі 18.01.2012 за №844, у якій записи мали здійснюватись відповідно до наказу Державної податкової адміністрації України від 15.12.2011 № 1637.

Відповідно статті 6 Закону №265/95-ВР облік товарних запасів фізичною особою-підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для субєктів малого підприємництва. Обовязок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Так, відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України №265/95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до ст. 15 Закону України №265/95-ВР контроль за додержанням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

В свою чергу згідно ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Згідно абз. 3 ст. 1 Указу Президенка України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Таким чином суд приходить до висновку про правомірність також і прийнятих податкових повідомлень рішень:

-№ від 08.09.2016, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 23 711 грн. = (11855 грн. (вартість не облікованих товарів) х 2 (подвійний розмір);

-№ від 08.09.2016, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 92925 грн. = (18585 грн. (сума не оприбуткованої готівки) х 5 (п'ятикратний розмір).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень № від 08.09.2016, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 23 711 грн., № від 08.09.2016, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 27000 грн., № від 08.09.2016, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 92925 грн., отже позовні вимоги є необґрунтованим та таким, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова