Справа № 348/8/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4494/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Довгополова О.М.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2017 року в адміністративній справі № 348/8/17 за позовом ОСОБА_2 до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області із вказаним позовом та просив:

- визнати неправомірними дії Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі Надвірнянське ОУПФУ) щодо відмови в призначенні та виплаті йому пенсії на пільгових умовах;

- зобовязати Надвірнянське ОУПФУ зарахувати йому до пільгового трудового стажу період роботи у дочірньому товаристві з обмеженою відповідальністю (далі ДТОВ) «Будівельне управління-57» з 05.09.2001 по 07.10.2006 та період роботи у ВАТ «Уренгойгазбудмонтаж» з 09.10.2006 по 31.07.2007, з 23.11.2007 по 31.10.2009 та з 19.11.2009 по 30.10.2010 на посаді «монтажник стальних та залізобетонних конструкцій 4-го та 5-го розряду», яка передбачена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (Розділ 27, підрозділ 2290000а-14612) та за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 (Розділ 27, підрозділ 27а); призначити та виплачувати йому з 01.07.2016 пенсію за Списком № 2;

- визнати неправомірними дії Надвірнянського ОУПФУ щодо неврахування при розрахунку його пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати, яку він отримував у ВАТ «Уренгойгазбудмонтаж»;

- зобовязати Надвірнянське ОУПФУ здійснити перерахунок його пенсії, починаючи з 01.09.2016, з урахуванням розміру заробітної плати з районним коефіцієнтом та північними надбавками, яку він отримував у ВАТ «Уренгойгазбудмонтаж» у період роботи з 05.09.2001 по 07.10.2006 згідно довідок, виданих ВАТ «Уренгойгазбудмонтаж» за №№ 5, 6, 7 від 21.07.2016, а також дорахувати і виплатити йому недоплачені суми пенсії та виплачувати пенсію надалі згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що відповідач неправомірно не взяв до уваги надані ним документи про його стаж і заробітну плату, які давали йому право на призначення пенсії за Списком № 2.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржило Надвірнянське ОУПФУ, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому просило скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що дії відповідача були правомірними, оскільки для підтвердження періоду роботи в ВАТ «Уренгойгазбудмонтаж» позивачем не було долучено до пакету документів наказів по підприємству про проведення атестації робочих місць. Також відповідач не має права на урахування до розміру заробітної плати районного коефіцієнту та північних надбавок.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2:

- 05.09.2001 на підставі наказу № 4-к був прийнятий на роботу в ДТОВ «Будівельне управління-57» (правонаступником якого є ВАТ «Уренгойгазбудмонтаж») на посаду «монтажник стальних та залізобетонних конструкцій 4-го розряду», звідки був звільнений 07.10.2006 на підставі наказу № 88-к у звязку із переведенням у ВАТ «Уренгойгазбудмонтаж»;

- 09.10.2006 на підставі наказу № 417-к був прийнятий на роботу в ВАТ «Уренгойгазбудмонтаж» на посаду «монтажник стальних та залізобетонних конструкцій 5-го розряду», звільки був звільнений 31.07.2007 на підставі наказу № 317-к у звязку із закінченням строку дозволу на роботу;

- 23.11.2007 на підставі наказу № 484-к був прийнятий на роботу у ВАТ «Уренгойгазбудмонтаж» на посаду «монтажник стальних та залізобетонних конструкцій 5-го розряду», звідки був звільнений 31.10.2009 на підставі наказу № 211-к у звязку із закінченням строку трудового договору;

- 19.11.2009 на підставі наказу № 234-к був прийнятий на роботу у ВАТ «Уренгойгазбудмонтаж» на посаду «монтажник стальних та залізобетонних конструкцій 5-го розряду», а 30.10.2010 на підставі наказу № 332-к звільнений звідки у звязку із закінченням строку дозволу на роботу.

Весь стаж роботи позивача на цьому підприємстві підтверджується записами у його трудовій книжці.

У звязку з досягненням 56-річного віку ОСОБА_2 01.07.2016 звернувся до Надвірнянського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 2.

До заяви ним будо долучено пакет документів про стаж роботи, зокрема: трудову книжку; довідку ВАТ «Уренгойгазбудмонтаж» за № 191/15 від 26.08.2015 про уточнення особливих умов праці; поіменний список працівників, які користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення на 2006 рік; перелік робочих місць, найменування професій і посад, працівники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення у звязку із особливими умовами праці від 15.01.2007; поіменний список працівників, які користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення на 2007 рік; перелік робочих місць, найменування професій і посад, працівники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення у звязку із особливими умовами праці від 15.01.2008; перелік робочих місць, найменування професій і посад, працівники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення у звязку із особливими умовами праці від 05.02.2009; поіменний список працівників, які користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення від 05.02.2009; поіменний список працівників, які користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення від 11.01.2010 за 2009 рік; перелік робочих місць, найменування професій і посад, працівники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення у звязку із особливими умовами праці від 13.01.2011 за 2010 рік; довідки про заробітну плату за № 5,6,7 від 21.07.2016 та посвідчення про проживання у гірському населеному пункті.

Листом від 09.09.2016 № 4642/03 Надвірнянське ОУПФУ відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком за Списком № 2 у звязку з відсутністю необхідного стажу роботи у шкідливих умовах за Списком № 2 та вказало на необхідність надання для цього копій наказів про проведення атестації робочих місць.

Вважаючи таку відмову Надвірнянського ОУПФУ неправомірною, ОСОБА_2 звернувся до суду із цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що позивач надав до пенсійного органу усі необхідні наявні у нього документи, які дають право на призначення йому пільгової пенсії, при тому, що інші документи надати немає можливості.

Також при розрахунку пенсії позивача необхідно враховувати суми районного коефіцієнту та північної надбавки, оскільки позивач таку отримував під час роботи у ВАТ «Уренгойгазбудмонтаж».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України № 1788-ХІІ від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Посада «монтажник стальних та залізобетонних конструкцій 4-го та 5-го розряду», на яких працював позивач, передбачена Списками № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (Розділ 27, підрозділ 2290000а-14612) та постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 (Розділ 27, підрозділ 27а).

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам (частина четверта статті 13 Закону № 1788-ХІІ).

За приписами статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1.09.1992 № 41.

Відповідно до пунктів 2, 4, 6, 8, 9 Порядку основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років.

Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року, 16 вересня 2015 року,12 квітня 2016 року (справи №№ 21-183а13, 21-519а14, 51-585а14, 21-1203а15, 21-6501а15).

Як видно із матеріалів справи, пільговий стаж роботи позивача, крім трудової книжки, підтверджується довідкою ВАТ «Уренгойгазбудмонтаж» № 191/15 від 26.08.2015; поіменними списками працівників, які користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за відповідні роки; переліками робочих місць, найменування професій і посад, працівники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення у звязку із особливими умовами праці, які затверджені наказами генерального директора товариства.

З урахуванням викладеного, вказані документи, на переконання колегії суддів, є належними для підтвердження атестації робочого місця позивача за умовами праці.

Відповідно до статтей 2, 3, 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у звязку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами.

Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Питання пенсійного забезпечення регулюються двосторонніми угодами в цій галузі, а також Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі Угода), згідно із статтею 1 якої, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством країни, на території якого вони проживають.

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлено чи буде встановлено законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасників Угоди проводиться за місцем проживання.

Для визначення права на пенсію громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої із цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до введення в дію цієї Угоди.

Обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

За змістом цих норм стаж, набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до пільгового у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.

З огляду на зазначене, стаж роботи позивача в ДТОВ «Будівельне управління-57» та ВАТ «Уренгойгазбудмонтаж» на посадах «монтажник стальних та залізобетонних конструкцій 4-го та 5-го розряду» підлягає зарахуванню до стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії.

Щодо неврахування при розрахунку пенсії позивачу районних коефіцієнтів та північної надбавки колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону № 1788-ХІІ до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

З наведеного видно, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13.

Із довідок про заробітну плату за №№ 5, 6, 7 від 21.07.2016, виданих ВАТ «Уренгойгазбудмонтаж», видно, що позивач в період роботи у ВАТ «Уренгойгазбудмонтаж» з 05.09.2001 по 07.10.2006 отримував заробітну плату з районним коефіцієнтом та північними надбавками; із вказаних сум здійснювались відрахування до Пенсійного Фонду.

Враховуючи викладене та приписи пунктів 1, 5, 6 Угоди, суд апеляційної інстанції вважає, що районні коефіцієнти та північна надбавка повинні враховуватися при розрахунку пенсії позивача.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання про підставність позовних вимог ОСОБА_2 та правомірність задоволення таких вимог судом першої інстанції.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2017 року в адміністративній справі № 348/8/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Ухвала в повному обсязі складена 06 червня 2017 року.