Справа № 203/325/17
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/325/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2017 Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю представника позивача - Колодочки Г.В.

відповідача - Александрук Г.В.

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «ЮНІКОН» до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, державного реєстратора прав на нерухоме майно Александрук Ганни Вікторівни, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого позивач посилався на те, що Приватне акціонерне товариство «ЮНІКОН» в особі представника за довіреністю 14.12.2016 року подало до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, реєстраційний номер 20062509, для проведення державної реєстрації права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1. До заяви були надані всі передбачені законом необхідні для здійснення державної реєстрації документи, зокрема, договір купівлі-продажу від 28.12.2006 року, рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2016 року та ухвалу цього суду від 17.10.2016 року по справі №200/1020/15-ц. 20.12.2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Александрук Г.В. було прийнято рішення №33046171 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на домоволодіння по АДРЕСА_1 за позивачем. Підставою для прийняття такого рішення зазначено наявність розбіжностей між загальною та житловою площею домоволодіння, зазначених у договорі купівлі-продажу, рішенні суду та у Реєстрі прав власності, що є невід'ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав. Також відмовляючи в державній реєстрації прав власності державний реєстратор зазначив, що не вбачає з ухвали суду від 17.10.2016 року на підставі чого відбулось перейменування АДРЕСА_1. Окрім цього, державним реєстратором зазначено, що заявником було подано заяву про державну реєстрацію права власності на 72/100 часток домоволодіння по АДРЕСА_1, натомість предметом договору купівлі-продажу, який підлягає державній реєстрації, виступало домоволодіння АДРЕСА_1. Вважаючи викладені в рішення висновки безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки надані для державної реєстрації документи не містили жодних розбіжностей щодо площі домоволодінь та підтверджували перейменування вулиці та зміну нумерації домоволодіння, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення від 20.12.2016 року №33046171 та зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Александрук Г.В. зареєструвати за Приватним акціонерним товариством «ЮНІКОН» право власності на 72/100 частки домоволодіння з будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці площею 3058 кв.м по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач Александрук Г.В. та представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в своїх поясненнях під час розгляду справи та наданих письмових запереченнях просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на правомірність прийнятого рішення з наведених в ньому підстав та положень законодавства.

Відповідач ОСОБА_4 за судовими викликами до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі по тексту - Закон №1952-IV) передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право власності.

Згідно ч.ч.1,3 Закону №1952-IV встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Право власності на квартиру, житлове та нежитлове приміщення може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини, в яких вони розташовані.

Частиною 1 ст.6 Закону №1952-IV встановлено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Згідно п.1 ч.1 ст.9 Закону №1952-IV до повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить забезпечення проведення державної реєстрації прав.

Статтею 24 Закону №1952-IV передбачено підстави, за яких може бути відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема, за наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (п.5 ч.1 ст.24).

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Підстави для державної реєстрації права власності визначені ст.27 Закону №1952-IV.

Пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 також встановлено, що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв'язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Судом встановлено, що 28.12.2006 року між ОСОБА_4 в особі повіреного ОСОБА_5 та Закритим акціонерним товариством «ЮНІКОН» (після перейменування Приватне акціонерне товариство «ЮНІКОН») було укладено договір купівлі-продажу, предметом якого згідно п.1 договору виступало нерухоме майно, а саме: 72/100 часток домоволодіння №25, житловою площею 64,3 кв.м, загальною площею 142,2 кв.м, з будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці площею 3058 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1. На зазначеній земельній ділянці розташовано: житловий будинок А-1, житловою площею 92,7 кв.м, загальною площею 181,1 кв.м; Г,г - літня кухня; Д - сарай; Е - вбиральня; З - вбиральня; Л - навіс; Н - сарай; О - сарай; П - душ; Ж - душ; К - сарай; М - погріб; 1-31, І-V - споруди, мостіння. Ці 72/100 частин домоволодіння належали продавцеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.10.1991 року державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Слободян Є.Б. за реєстровим №2-6425, а також на підставі договору про зміну розміру часток, посвідченого 20.12.2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А. за реєстровим №5361, зареєстрованих в КП «ДМБТІ» згідно з витягом №13035064 про реєстрацію права власності на нерухоме майно 25.12.2006 року, реєстраційний №12688359.

Приватному акціонерному товариству «ЮНІКОН» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 28.01.2011 року, на праві власності належать 28/100 часток домоволодіння по АДРЕСА_1, що складаються з частини житлового будинку літ.А-1, А1-1, А21, а-1, а1-1, а2-1, а4-1, а5-1 - квартира №2, загальною площею 38,9 кв.м, житловою площею 28,4 кв.м, у т.ч.: сіни літ.а1-1, тамбур літ.а4-1, ганок літ.а1 та господарчі будівлі: літня кухня літ.Г-1, г-1, погріб під літ.Г-1, сарай літ.Д.

Вказане підтверджується відповідними копіями договору купівлі-продажу від 28.12.2006 року; договору про зміну в розмірі часток від 20.12.2006 року; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 28.01.2011 року, технічного паспорту на 28/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1, відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно та не заперечувалось відповідачами.

Також з матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2016 року по справі №200/21020/15-ц було задоволено позов Приватного акціонерного товариства «ЮНІКОН» до ОСОБА_4 про зміну правовідношення шляхом визнання п.2 договору купівлі-продажу від 28.12.2006 року виконаним в частині повного виконання Закритим акціонерним товариством «ЮНІКОН» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ЮНІКОН») обов'язку по сплаті ціни договору купівлі-продажу 72/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.10.2016 року по справі №200/21020/15-ц було виправлено описку, допущену в заочному рішенні суду від 23.12.2016 року та згідно абзацу 2 резолютивної частини ухвали зазначено: «Вважати вказаним вірно в рішенні суду від 23 березня 2016 року адресу спірного об'єкту нерухомості (предмету договору купівлі-продажу) наступною: АДРЕСА_1».

Згідно розпорядження міського голови №259-р від 27.03.2009 року вбачається, що домоволодінню по вул.Шинна присвоєно адресу АДРЕСА_1 (колишня адреса - АДРЕСА_1).

14.12.2016 року представник Приватного акціонерного товариства «ЮНІКОН» за довіреністю Муравський В.В. звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з заявою про державну реєстрацію права власності за вказаним товариством на 72/100 частин домоволодіння №25Д по вул.Шинна в м.Дніпрі, надавши до заяви зазначені вище договір купівлі-продажу 28.12.2006 року, а також рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2016 року та ухвалу цього суду від 17.10.2016 року по справі №200/1020/15-ц.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Александрук Г.В. від 20.12.2016 року 33046171 було відмовлено в державній реєстрації права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 за Приватним акціонерним товариством «ЮНІКОН».

З вказаного рішення вбачається, що підставою для такої відмови вказано наявність розбіжностей між загальною та житловою площею домоволодіння, зазначених у наданих до заяви договорі купівлі-продажу, судових рішеннях та у Реєстрі прав власності, що є невід'ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав.

Також відмовляючи в державній реєстрації прав власності державний реєстратор зазначив, що не вбачає з ухвали суду від 17.10.2016 року на підставі чого відбулось перейменування АДРЕСА_1.

Державним реєстратором встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.1991 року належали 72/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1, право власності на які 25.12.2006 року було зареєстровано за реєстраційним номером 12688359 об'єкту нерухомого майна (домоволодіння), розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Окрім цього, державним реєстратором зазначено, що заявником було подано заяву про державну реєстрацію права власності на 72/100 часток домоволодіння по АДРЕСА_1, натомість предметом договору купівлі-продажу, який підлягає державній реєстрації, виступало домоволодіння АДРЕСА_1.

Разом з тим, з договору купівлі-продажу від 28.12.2006 року, укладеного між ОСОБА_4 в особі повіреного ОСОБА_5 та Закритим акціонерним товариством «ЮНІКОН» вбачається, що предметом продажу виступали 72/100 часток домоволодіння №25, житловою площею 64,3 кв.м, загальною площею 142,2 кв.м, з будівлями та спорудами.

Приватному акціонерному товариству «ЮНІКОН» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 28.01.2011 року, на праві власності належать 28/100 часток домоволодіння по АДРЕСА_1, загальною площею 38,9 кв.м, житловою площею 28,4 кв.м,

Таким чином всього загальна площа домоволодіння, з урахуванням загальної площі 72/100 та 28/100 частин домоволодіння, що зазначена у наведених вище правовстановлюючих документах, складає 181,1 кв.м (142,2 + 38,9), а житлова площа 92,7 кв.м (64,3 + 28,4), що відповідає розміру загальної та житлової площі домоволодіння в цілому, зазначеної в договорі купівлі-продажу від 28.12.2006 року та рішенні суду від 23.03.2016 року, що надавались представником позивача для проведення державної реєстрації, а також розмірам, відображеним в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Також з матеріалів справи вбачається, що зміна найменування вулиці та нумерації домоволодіння з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 відбулась на підставі розпорядження міського голови №259-р від 27.03.2009 року, посилання на яке міститься в ухвалі суду від 17.10.2016 року, що надавалась до заяви про державну реєстрацію прав.

Згідно ст.12 Закону №1952-IV Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

З огляду на це, суд вважає, що представлені позивачем документи не містили розбіжностей щодо загальної та житлової площі домоволодіння як в цілому, так і щодо площі часток, що належали Приватному акціонерному товариству «ЮНІКОН» та ОСОБА_4, а також містили відповідні відомості щодо підстав зміни адреси домоволодіння.

А тому, приходить до висновку, про безпідставність відмови позивачу в проведенні державної реєстрації права власності з підстав, наведених в оскаржуваному рішенні від 20.12.2016 року №33046171.

Згідно ст.37 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За вказаних вище обставин та положень КАС України, а також враховуючи, що реєстрація речових прав на нерухоме майно є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією відповідача, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову шляхом скасування рішення від 20.12.2016 року №33046171 державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Александрук Г.В. та про зобов'язання останню повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подану 14.12.2016 року представником Приватного акціонерного товариства «ЮНІКОН».

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.2,3,6,11,71,160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «ЮНІКОН» до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, державного реєстратора прав на нерухоме майно Александрук Ганни Вікторівни, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення від 20 грудня 2016 року №33046171 державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Александрук Ганни Вікторівни.

Зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Александрук Ганну Вікторівну повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подану 14 грудня 2016 року представником Приватного акціонерного товариства «ЮНІКОН».

Стягнути з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства «ЮНІКОН» судовий збір в сумі 3200 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.Ю.Казак