Справа № 337/1066/17(2а/337/96/2017)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2017 рокусправа № 337/1066/17(2а/337/96/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій незаконними та зобов'язання призначити та нарахувати належний розмір пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо розрахунку пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік. Зобовязати відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком з 06.02.2017 відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати, з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією. Стягнути з відповідача на користь позивача суду судових витрат, а саме: судовий збір у розмірі 640 грн. та суму витрат на правову допомогу в розмірі 1500грн.

Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19 квітня 2017 року позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо обчислення позивачу розміру пенсії за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу за 2007 рік протиправними. Зобовязано відповідача нарахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - за 2014, 2015 та 2016 роки, з 06 лютого 2017 року, з урахуванням раніше виплаченої різниці. В іншій частині позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що позивачу призначена

пенсія за вислугу років, як працівнику освіти з 18.10.2003 у відповідності до положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». У звязку із працевлаштуванням на посаду, що дає право на призначення пенсії за вислугу років та керуючись частиною 2 статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», управлінням припинено виплату пенсії позивачу з 20.10.2003.

06.02.2017 позивач, досягши пенсійного віку, звернувся до управління з особистою заявою про переведення її на пенсію за віком. Позивачу було обчислено пенсію з застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік. Управлінням було відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки на підставі проведення такого перерахунку пенсійна виплата зменшується.

У відповідності до вимог статті 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач з 17.10.2003 перебувала на обліку в УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя та отримувуала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти.

З 20.10.2003 року виплату пенсії позивачу було припинено на підставі частини 2 статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з подальшим працевлаштуванням.

З 16.12.2003 року виплата пенсії позивачу була відновлена, що підтверджується

протоколом №61006 від 16.12.2003 року.

В подальшому перерахунки пенсії позивачу проводились лише через зміну стажу та заробітку.

Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.09.2010 задоволено позов ОСОБА_1, та зобов'язано УПФУ здійснити їй перерахунок пенсії 01.03.2010 з використанням показника середньої заробітної плати працівників по Україні з 2009 рік, та у відповідності до ст.40,42 Закону України «Про загальнообов»язкове держави пенсійне страхування».

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2013 сксовано постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.09.2010 та вдмовлено у задоволенні позовних вимог.

Так, у подальшому при перерахунках позивачу пенсії застосовувався показник середньої заробітної плати працівників по Україні за 2007 рік.

06.02.2017 позивач звернулась до УПФУ в Хортицькому районі з заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 14.02.2017 УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії за вислугу років на пенсію за віком шляхом роз'яснення, що у випадку перерахунку пенсії буде застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік, в разі проведення такого перерахунку пенсійна виплата зменшиться. (а.с. 11)

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058-IV) визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058-IV) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, частиною 3 статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Відповідно статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Законами України «Про пенсійне забезпечення», «Про освіту» та «Про позашкільну освіту» передбачене право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за відповідним переліком.

Позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсі.

06 лютого 2017 року позивач звернулась із заявою для переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV вперше.

Тобто, мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону.

Крім того, після скасування постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.09.2010, яка була відповідачем виконана, і позивачу була перерахована пенсія з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік та у відповідності до Закону України № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», позивачу був зроблений перерахунок пенсії за первісним станом, тобто на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» за вислугу років, та з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, тобто за весь цей час пенсія позивачу у відповідності до Закону України № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не призначалась.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Оскільки адвокат в рамках надання правової допомоги не приймав участі у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, та під час ознайомлення з матеріалами справи.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо відсутності підстав для присудження всіх здійснених позивачем підтверджених документально судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, оскільки управління з 01.01.2017 звільнено від сплати судового збору, суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимоги позивача то судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19 квітня 2017 року у справі № 337/1066/17 (2а/337/96/2017) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій сторонам, є остаточною та оскаженню не підлягає.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров