Справа № 815/4789/16
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4789/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Станкова О.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1, Одеської міської ради про скасування реєстрації декларації №ОД15 від 17.11.2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1, Одеської міської ради про скасування реєстрації декларації №ОД15 від 17.11.2014 року та, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.208 т.1), скасувати просить суд скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД15 зареєстровану Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 17.11.2014 року, щодо реконструкції квартири без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1, ІІ категорії складності.

Департамент комунальної власності Одеської міської ради в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 65386237 від 09.08.2016 р., квартира АДРЕСА_2, загальною площею 69,9 кв. м, житловою площею 38,5 кв. м, зареєстрована за ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 17.11.2014 р. серія та номер: ОД 15. ОСОБА_1 включені до загальної площі реконструйованої квартири № 22 нежитлові приміщення першого поверху площею 28,3 кв. м, які належать територіальній громаді міста Одеси та Департаментом ДАБІ в Одеській області неправомірно зареєстровано декларацію про готовність квартири АДРЕСА_3 площею 69,9 кв.м, а отже реєстрація вказаної декларації підлягає скасуванню.

Від відповідача - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області надійшли заперечення, відповідно до яких останній заперечував проти позову (а.с.1-3 т.2) та зазначив, що 17.11.2014 року відповідачем зареєстровано оскаржувану декларацію відповідно до вимог Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 року №461 та у зв'язку з тим, що Департамент виконує лише функції з перевірки повноти заповнення та правильності оформлення декларації, відповідач не мав права повернути декларацію, подану третьої особою, оскільки повнота даних відповідала передбаченим вимогам. Також, відповідач звертає увагу суду на те, що вказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження та виходить за межі завдань адміністративного судочинства. З урахуванням наведеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову, оскільки Департаментом, у межах повноважень та у спосіб, передбачений діючим законодавством, були здійснені повноваження щодо реєстрації наведеної декларації.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно із пунктом 10 частини 1 статті 3 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанцій без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справу вирішено розглянути в порядку ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 28,3 кв. м розташоване за адресою: АДРЕСА_7 є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси згідно рішення Одеської обласної ради народних депутатів УРСР від 25.11.1991 р. "Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області", управління вказаним нежитловим приміщенням здійснює Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Відповідно до п. 2.1. Положення про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 року № 2752- VI, Департамент комунальної власності Одеської міської ради є правонаступником представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради і є виконавчим органом Одеської міської ради. Основним завданням Департаменту є управління комунальною власністю, забезпечення надходження коштів до бюджету міста за рахунок ефективного обліку, використання, збереження майна територіальної громади.

Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.11.2004 року №5315865, номер запису 582 в книзі 460пр-159, власником квартири АДРЕСА_4, реєстраційний номер 8166798 є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу р.8-5329 від 22.11.2003 року (а.с.13 т.1).

Згідно з технічним паспортом вказаної квартири, її загальна площа складає 41,6 кв. м, житлова - 23,7 кв. м (а.с.20-22 т.1).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.04.2010 року, ОСОБА_1 стала спадкоємцем на зазначене у свідоцтві майно ОСОБА_3, а саме: вищенаведеної квартири квартири АДРЕСА_4, загальною площею 41,6 кв. м, в тому числі житловою - 23,7 кв. м (а.с.16 т.1).

Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26207102 від 25.05.2010 року, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_8

28.07.2016 року старшим інспектором відділу позивача проведено обстеження вказаного нерухомого майна та згідно Акту обстеження встановлено, що житлова квартира №22 розташована у внутрішньодворовому правоворотньому флігелі 2-х поверхового дому на 1 поверсі загальною площею 69,9 кв. м зі слів сусідів площа якої збільшена за рахунок нежитлового підсобного приміщення, в якому раніше проживала пристаріла жінка та яку добудовувала мешкаючи в кв. 22 ОСОБА_1 Згідно відомостей державного реєстру майнових прав на нерухоме майно встановлено, що 25.05.2010 року вказана квартира загальною площею 41,6 кв. м зареєстрована за громадянкою ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, а 18.02.2016 року квартира №22 площею 69,9 кв. м зареєстрована за третьою особою на підставі декларації №ОД15 зареєстровану Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 17.11.2014 року та технічного паспорту 584пр-83-582 від 17.02.2016 року (а.с.26).

Згідно з матеріалами Реєстраційної справи №01, 23.02.2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Гурєвою О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28389543 від 23.02.2016 року про проведення державної реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 за ОСОБА_1 на підставі заяви третьої особи та поданих документів, зокрема, декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція квартири АДРЕСА_1, ДК018-2000 1122.1, категорія складності ІІ», яка зареєстрована відповідачем - Департаментом ДАБІ в Одеській області 17.11.2014 року №ОД15 та технічного паспорту на квартиру (а.с.180-186 т.1).

Як вбачається з вищенаведеної декларації, загальна площа квартири склала 69,9 кв. м.

Позивач вважає незаконним включення третьою особою до загальної площі реконструйованої квартири №22 нежитлового приміщення першого поверху площею 28,3 кв. м, яке належить територіальній громаді м. Одеси та реєстрацію декларації вказаного об'єкту відповідачем, у зв'язку з чим ДКВ ОМР звернувся до суду із даним позовом.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон №3038).

Статтею 26 Закону № 3038 передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Частиною 3 ст. 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що для отримання дозволу подається заява, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою);

3) проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;

4) копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника, засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації чи капітального ремонту;

5) копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;

6) інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати.

Форма дозволу на виконання будівельних робіт, форма заяви, що подається для його отримання, форма відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт, порядок видачі та анулювання дозволу на виконання будівельних робіт визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 ст. 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що відмова у видачі дозволу на виконання будівельних робіт видається заявнику в письмовому вигляді з відповідним обґрунтуванням у строк, передбачений для видачі дозволу.

Підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є:

1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу;

2) невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

3) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.

Рішення про видачу або анулювання дозволу на виконання будівельних робіт може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права видачі дозволу), або оскаржено до суду.

В частині 7 статті 36 вказаного Закону зазначено, що декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно- будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт; 2) отримання відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем і замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою; 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч. 2 ст. 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацами 7-9 пункту 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 р. № 461, у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Так, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською власністю) і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю" від 05.11.1991 року № 311, житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів, житлово-експлуатаційні, житлово-комунальні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов'язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду передано у власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності).

На виконання Постанови № 311, рішенням Одеської обласної ради народних депутатів "Про розмежування державного майна між власниками обласної Ради, міст обласного підпорядкування та районів області" від 25.11.1991 року № 266-ХХІ, відповідно до додатку № 2 житловий та нежитловий фонд місцевих рад народних депутатів в містах обласного значення передано у власність міст обласного значення.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про основи містобудування" при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути, зокрема забезпечені:

розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил;

розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів;

урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектування вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельник робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Таким чином, перед введенням в експлуатацію об'єкта будівництва, забудовник повинен отримати містобудівні умови та обмеження та іншу дозвільну документацію.

Власник відповідної квартири, яка розташована за адресою за адресою: АДРЕСА_6 (загальна площа 41,6 кв. м) після реконструкції загальну площу збільшила до 69,9 кв. м без надання відповідних правовстановлювальних документів на приміщення такої площі.

Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт який був чинний до 19.01.2010 року, тобто, на момент визначеної ОСОБА_1 у декларації дати видачі йому дозволу на виконання відповідних будівельних робіт, визначався відповідним положенням, затвердженим наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 року № 273.

Відповідно до п. 2.1 Положення для одержання дозволу на виконання будівельних робіт забудовник (замовник) повинен подати до інспекції держархбудконтролю такі документи:

а) заяву забудовника (замовника), (додаток 1);

б)рішення виконавчого органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво об'єкта містобудування;

в)документ, що посвідчує право власності забудовника (замовника) чи право користування (у тому числі на умовах оренди) земельною ділянкою, на якій буде розміщено об'єкт містобудування;

г)комплексний висновок державної інвестиційної експертизи;

ґ) документи про призначення відповідальних виконавців робіт (виконроба, осіб, що виконують технічний нагляд, авторський нагляд);

д)затверджену в установленому порядку проектну документацію (будівельний генеральний план та паспорт фасаду в двох примірниках, пояснювальна записка для реєстрації).

У разі проведення реконструкції, реставрації, капітального ремонту та технічного переоснащення будинків, споруд та інших об'єктів без зміни цільового призначення об'єкта замовник (забудовник) крім рішення виконавчого органу відповідної ради, Київської та Севастопольської державної адміністрації про дозвіл на будівництво подає також копію документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмову згоду його власника на проведення зазначених робіт.

Отже, для проведення реконструкції замовник повинен отримати відповідний дозвіл, оскільки маючи намір реконструкції відповідної квартири мав надати правовстановлювальні документи на квартиру, загальною площею, яка планується після проведення реконструкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Приписами наведених положень містобудівного законодавства встановлено, що прийняття закінчених будівництвом об'єктів містобудування можливе лише при здійсненні передуючих цьому факту дій, зокрема, отримання містобудівних умов та обмежень, дозволу на проведення будівельних робіт, затвердження містобудівної документації, тощо.

При цьому, враховуючи неможливість отримання третьою особою містобудівних умов та обмежень та дозволу для здійснення спірного будівництва, що є необхідною умовою для його проведення - виключалась можливість проведення такої реконструкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, здійснення якого покладено на органи державного архітектурно-будівельного контролю, які у своїй діяльності керуються порядком встановленим Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" на органи державного архітектурно-будівельного контролю покладено повноваження щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який, виходячи з приписів ч. 1 ст. 41 вказаного Закону, становить собою сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Указом Президента України від 08.04.2011 року № 439/2011 затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, яку визначено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Департамент ДАБІ в Одеській області є органом державного архітектурно-будівельного контролю, на який покладено функції контролю за дотриманням містобудівного законодавства, що, крім іншого, передбачає перевірку зазначених у декларації відомостей на предмет достовірності та, у випадку виявлення недостовірної інформації, вжиття заходів реагування, передбачених законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Відповідно до пунктів 21, 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, рішення про реєстрацію або повернення декларації може бути розглянуто у порядку нагляду (без права реєстрації декларації) Держархбудінспекцією або оскаржено до суду.

У разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Проаналізувавши норми діючого законодавства до спірних правовідносин та відповідність їх виконання, суд прийшов до висновку, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області при прийнятті оскаржуваного рішення щодо реєстрації декларації діяв не в межах повноважень та не у спосіб, встановлений чинним законодавством, а тому така декларація є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч.2 ст.19 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1, Одеської міської ради про скасування реєстрації декларації №ОД15 від 17.11.2014 року - задовольнити повністю.

Скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД15 зареєстровану Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 17.11.2014 року, щодо реконструкції квартири без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1, ІІ категорії складності.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П.Марин