Справа № 202/1091/17
Суддя: Слюсар Л. П.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/1091/17
Провадження №2-а/202/69/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 травня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовомОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про перерахування пенсії та зарахування страхового стажу , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про перерахування пенсії та зарахування страхового стажу. В ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені. Свої позовні вимоги мотивував тим, що при розрахунку пенсії відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу роботи періоди з 09.02.1977 року по 03.05.1977 року, з 29.08.1977 року по 12.10.1977 року, з 12.01.1979 року по 10.08.1979 року, з 22.10.1979 року по 08.05.1980 року; з 12.05.1988 року по 20.04.1989 року посилаючись на те, що в його трудовій книжці виравлено прізвище та відсутня дата заповнення. Крім того не зарахував до страхового стажу період роботи з 01.01.2004 року по 25.10.2004 року, так як прізвище за індивідуальними відомостями про застраховану особу відрізняються від прізвища у паспорті: «Куратєв» - «Куратьов». Також необгрунтовано зарахував стаж роботи в районах Крайньої Півночі з 11.02.1981 року по 01.09.1984 року в одинарному розмірі, а не в подвійному розмірі та не зарахував в дохід заробітну плату з 01.01.2005 року по 30.06.2005 року.

Просив суд: зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі зарахувати до його страхового стажу періоди роботи: з 09.02.1977 року по 03.05.1977 року, з 29.08.1977року по 12.10.1977 року, з 12.01.1979 року по 10.08.1979 року, з 22.10.1979 року по 08.05.1980 року; з 12.05.1988 року по 20.04.1989 року, з 01.01.2004 року по 25.10.2004 року; здійснити відповідний перерахунок та виплату; зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі здійснити перерахунок страхового « Північного стажу» за період з 11.02.1981 року по 01.09.1984 року; зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі зарахувати його заробітну плату з 01.01.1995 року по 30.06.1995 року.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Під час розгляду справи представник відповідача проти позовних вимог заперечував, надав письмові заперечення та просив у задоволенні позову відмовити повністю ( а.с. 47-48).

Дослідивши матеріали справи, матеріали пенсійної справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 09 жовтня 2015 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі. Отримує пенсію за віком.

Призначення пенсії проведено згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Загальний стаж позивача становить 24 роки 9 місяці 2 дні. Середньомісячний заробіток обчислений за період 01.01.1993 по 30.06.1995, з 17.10.1995 по 31.03.1998 та з 01.07.2000 по 20.06.2006 за даними персоніфікованого обліку, який складає 2087,71 грн. ( 2960,62 грн. середня заробітна плата ( дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії х 0,70516 індивідуальний коефіцієнт завробітку). Розмір пенсії станом на 01.11.2016 року становить 949,00 грн.

Приписами статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон) зазначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно ст. 9 Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 26 Закону передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що періоди роботи з з 09.02.1977 року по 03.05.1977 року, з 29.08.1977 року по 12.10.1977 року, з 12.01.1979 року по 10.08.1979 року, з 22.10.1979 року по 08.05.1980 року; з 12.05.1988 року по 20.04.1989 року не зараховані до загального страхового стажу роботи оскільки, як зазначив представник відповідача, дата заповнення та прізвище позивача в трудовій книжці виправлено. Про незарахування зазначених періодів роботи позивач був повідомлений, про що свідчить його заява.

Відповідно до Постанови КМ України від 12.08.1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Крім того, позивачем 28 грудня 2015 року було отримано новий паспорт громадянина України в якому змінено прізвище, яке зазначено українською мовою з «Куратєва» та «Куратьова», то зазначені періоди роботи можуть також бути зараховані до загального трудового стажу роботи в разі встановлення юридичного факту, а саме належності трудової книжки «Куратєва» - «Куратьову».

Необхідно також зазначити, що про незарахування до страхового стажу вищевказаних періодів роботи відповідачу було відомо з жовтня 2015 року, що підтверджується його заявою, та відповідачем йому було розяснено порядок та можливісить зарахування до стахового стажу даних періодів роботи. Щодо не зарахування зазначених періодів роботи позивачу також було направлено листа від 08.09.2016 року за №967/03/21, розпоряджень по відмові відповідачем не приймалось, листи же Пенсійного фонду України не є нормативно- правовими актами або правовими актами індивідуальної дії. ОСОБА_2 не встановлюють будь-яких зобов'язань та не змінюють прав громадян на пенсійне забезпечення.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що оскільки позивачем не підтверджені вищевказані періоди роботи архівними довідками, чи рішенням суду про встановлення юридичного факту, а саме належності трудової книжки «Куратєва» - «Куратьову», то дані періоди роботи на законних підставах не враховані відповідачем в загальний стаж роботи.

Згідно ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж до 01.01.2004 р. визначається за даними трудової книжки, що визначено ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Починаючи з 01.01.2004 р. страховий стаж визначається за даними персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст. 21 Закону у системі загальнообов'ого державного пенсійного страхування ведеться персоніфікований облік - облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Персоніфікований облік у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Відомості про осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-10, 12-15, 18 статті 11 цього Закону, подаються до територіального органу Пенсійного фонду страхувальниками - роботодавцями, відповідними підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують цим особам заробітну плату, грошове забезпечення (заробіток), допомогу. Форми документів, порядок та строки їх подання встановлюються правлінням Пенсійного фонду.

Згідно ст. 24 Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як вбачається із матеріалів справи період роботи з 01.01.2004 року по 25.10.2004 року не зарахованого до стахового стажу, так як прізвище за індивідуальними відомостями про застраховану особу відрізняються від прізвища в паспорті: « Куратєв» - « Куратьов».

Щодо заявлених позовних позивача про зарахування в дохід заробітної плати за період з 01.01.2005 року по 30.06.2005 року, то згідно даних в системі персоніфікованого обліку, що підтверджується довідкою ОК-5 відсутнє нарахування заробітної плати, для врахування заробітку за цей період роботи позивачу необхідно звернутись із заявою до підприємства про надання звітності за вказаний період роботи, а тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог і в цій частині.

Щодо заявлених позовних вимог позивача про зарахування стажу роботи в районах Крайньої Півночі з 11.02.1981 року по 01.09.1984 року в подвійному розмірі.

Адміністративний суд у відповідності до вимог ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства перевіряє законність рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Разом з тим, рішення про відмову в перерахунку пенсії Лівобережним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпрі ОСОБА_1 не приймалось, оскільки як вбачається із матеріалів пенсійної справи позивач не звертався до відповідача за зарахуванням періоду роботи в районах Крайньої Півночі в подвійному розмірі.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не було відмовлено позивачу у зарахуванні в подвійному розмірі періоду роботи в районах Крайньої Півночі та відповідачем рішення не приймалося, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині позову, оскільки позов в цій частині заявлено передчасно.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі частинами 1, 2 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтями 10, 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення, а саме призначення і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, в судовому засіданні представником відповідача доведено правомірність дій при призначеннні пенсії відповідачу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України та позивачу призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням усіх вимог чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є не доведеними, спростовуються матеріалами справи та у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись: ст.ст.19,46,55,124,129 Конституції України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ст.6-11,18,71, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про перерахування пенсії та зарахування страхового стажу - відмовити.

Повний текст постанови виготовлено 06 червня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Л.П. Слюсар