Справа № 734/107/17
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 734/107/17 Головуючий у 1-й інстанції: Іванюк Т.І. Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
У Х В А Л А
06 червня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Коротких А.Ю.,
суддів: Ганечко О.М.,
Літвіної Н.М.,
при секретарі Козуб А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксації судового засідання технічними засобами апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними, зобов"язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2017 року позов задоволено частково.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з`ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не є обов`язковою, колегія суддів відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Згідно з ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, ветеран військової служби. 16.03.2015 року його було призвано під час четвертої хвилі мобілізації на військову службу згідно з Указом Президента України від 14.01.2015 року №15/2015 «Про часткову мобілізацію» до Козелецького РВК.
15.04.2016 року з ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на шість місяців на особливий період.
15.10.2016 року з ОСОБА_1 укладено новий контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України до граничного віку перебування на військовій службі до 28.01 2017 року на особливий період. Згідно з умовами цього контракту на даний час позивач проходить військову службу на посаді заступника військового комісара - начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 та має військове звання підполковник.
19.10.2016 року Головне управління пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило позивача про те, що з 15.10.2016 року для виплати йому пенсії відсутні підстави, а з 16.03.2015 року не повинна виплачуватися індексація пенсії і додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров`ю особі, віднесеній до 4 категорії, постраждалих осіб від наслідків Чорнобильської катастрофи. Дане рішення було мотивоване тим, що 15.10.2016 року ОСОБА_1 уклав контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України. Підставою для продовження виплати пенсій особам, в період проходження ними військової служби, є наявність контракту з інформацією, що підтверджує вищезазначений факт. Оскільки в новому контракті позивача відсутня інформація щодо умов прийняття його на військову службу, визначених ч. 3 ст. 2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-XII від 09.04.1992 року, виплата пенсії позивачу з 01.11.2016 року підлягає зупиненню. Крім цього ОСОБА_1 не повідомив Головне управління про працевлаштування та отримував індексацію до пенсії. Лише 21.09.2016 року до Головного управління надійшла довідка Козелецького районного військового комісаріату від 19.09.2016 року про те, що позивач призваний на військову службу. У зв`язку з цим, за період з березня 2015 року по вересень 2016 року останньому виплачено індексацію пенсії в розмірі 3407,84 грн., яка підлягає поверненню (згідно з рішенням відповідача № 379 від 26.09.2016 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру - 3407,84 грн. індексації + 1054,31 грн. додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю = 4462,15 грн.). Також позивачу було припинено виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю особі, яка віднесена до 4 категорії відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки останній проходив військову службу в смт. Козелець, яке не відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю. Документів, які б підтверджували постійне проживання позивача в смт. Десна, що входить до зони посиленого радіоекологічного контролю, останній не надав.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
У відповідності до ст. 2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-XII від 09.04.1992 року пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.
Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту виплата пенсій на час такої служби не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу повторного прийняття їх на службу до дня демобілізації або звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу у зв`язку з мобілізацією, на особливий період.
Відповідно до ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-XII від 09.04.1992 року пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.
В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.
Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.
Відповідно до пункту 1 статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку.
Приписами статті 102 Закону України Про пенсійне забезпечення унормовано, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.
Згідно із статтею 103 Закону України Про пенсійне забезпечення суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплати пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення № 6-4 від 21.03.2003 року (далі Порядок). .
Пунктом 3 цього Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України Про пенсійне забезпечення у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо.
Разом з тим, пунктом 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України унормовано, що не підлягає поверненню безпідставно набута пенсія, якщо її виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Таким чином, наведеними положеннями Цивільного кодексу України також передбачено неможливість повернення безпідставно набутої пенсії у разі відсутності недобросовісності з боку пенсіонера.
У зв`язку з тим, що на вимогу частини другої ст. 71 КАС України відповідачем не доведено недобросовісність та зловживання з боку пенсіонера щодо умисного неповідомлення пенсійного органу про те, що позивач проходив військову службу як призваний по мобілізації з 23.04.2014 року по 15.06.2015 року, колегія суддів погоджується з висновком суду про часткове задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.
Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2017 року без змін.
Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено 08 червня 2017 року.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.