Справа № 815/6436/15
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2017 р. м.Київ К/800/25302/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Стрелець Т.Г.,

Черпіцька Л.Т.,

секретар судового засідання - Зубенко Д.В.,

за участю представників:

позивача - Юрець О.В.,

відповідача - Сидоренко Д.О., Очколяса Д.В.,

третьої особи - Громової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Портінвест Лоджистік» на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Портінвест Лоджистік» до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», третя особа - Міністерство інфраструктури України, про визнання протиправними дій та стягнення збитків, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Портінвест Лоджистік» звернулося з позовом до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (надалі ДП «АМПУ»), в якому просило: встановити відсутність повноважень щодо встановлення ставки корабельного збору для суден, що здійснюють каботажні перевезення під іноземним прапором, як для суден у закордонному плаванні; визнати протиправними дії відповідача щодо справляння корабельного збору з суден, що здійснюють каботажні перевезення під іноземним прапором, за ставками для суден у закордонному плаванні, в тому числі із суден Eurasia (прапор - Беліз, ІМО №8321670), Toledo (прапор - Беліз, ІМО №7638557), Corozal (прапор - Беліз, ІМО №7361532), Juliana (прапор - Мальта, ІМО №9655951), Regal (прапор - Беліз, ІМО №8908868); стягнути з ДП «Адміністрація морських портів України» збитки у розмірі 134954,99 дол. США як безпідставно нарахований корабельний збір із суден Eurasia (прапор - Беліз, ІМО №8321670), Toledo (прапор - Беліз, ІМО №7638557), Corozal (прапор - Беліз, ІМО №7361532), Juliana (прапор - Мальта, ІМО №9655951). Regal (прапор - Беліз, ІМО №8908868); стягнути з ДП «Адміністрація морських портів України» 25384,92 грн., як проценти, нараховані за безпідставне користування чужими коштами.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав про необґрунтованість нарахування відповідачем корабельного збору з суден, що здійснюють каботажні перевезення під іноземним прапором, за ставками для суден у закордонному плаванні, що не відповідає нормам чинного законодавства та свідчить про перевищення відповідачем своїх повноважень; вважає виставлені відповідачем рахунки неправомірними, що потягло збитки у вигляді безпідставно сплаченого корабельного збору, який позивач просив стягнути з нарахуванням процентів за користування грошовими коштами.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року позовні вимоги задоволені частково; визнано протиправними дії ДП «АМПУ» щодо справляння корабельного збору з суден, що здійснюють каботажні перевезення під іноземним прапором, за ставками для суден у закордонному плаванні, в тому числі із суден Eurasia (прапор - Беліз, ІМО №8321670), Toledo (прапор - Беліз, ІМО №7638557), Corozal (прапор - Беліз, ІМО №7361532), Juliana (прапор - Мальта, ІМО №9655951), Regal (прапор - Беліз, ІМО №8908868); стягнуто з ДП «Адміністрація морських портів України» на користь ТОВ «Портінвест Лоджистік» збитки, у вигляді безпідставно нарахованої та сплаченої суми корабельного збору із суден «Eurasia» (прапор - Беліз, ІМО №8321670), Toledo (прапор - Беліз, ІМО №7638557), «Corozal» (прапор - Беліз, ІМО №7361532), Juliana (прапор - Мальта, ІМО №9655951) «Regal» (прапор - Беліз, ІМО №8908868) в розмірі 134954,99 доларів США; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При винесенні рішення суд першої інстанції виходив із незаконності встановлення відповідачем тарифів корабельного збору при здійсненні каботажних перевезень залежно від належності судна, що порушує принцип рівності та допускає дискримінацію суб'єктів господарювання, та свідчить про невідповідність дій відповідача вимогам ч.2 ст.19 Конституції України.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року задоволено апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»; постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року скасовано; прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано правомірністю дій відповідача щодо нарахування корабельного збору у відповідності до Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27 травня 2013 року №316 «Про портові збори», та норм чинного законодавства.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Портінвест Лоджистік» звернулося до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року та залишити в силі постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року.

У касаційній скарзі скаржник зазначає про відсутність у відповідача повноважень щодо встановлення ставок корабельних зборів, зокрема щодо суден, які здійснюють каботажні перевезення під іноземним прапором.

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» у поданих запереченнях просить касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення апеляційного суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та третьої особи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 31 грудня 2013 року між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Іллічівської філії (Адміністрація) та позивачем ТОВ «Портінвест Лоджистік» (Агент) укладено договір №460-Па-ІЛФ-13 про агентування суден, предметом якого є надання Іллічівськом філією ДП «Адміністрація морських портів України» послуг з організації агентування суден і забезпечення оплати послуг Адміністрації судновласниками.

За умовами п.2.1 договору до обов'язків Адміністрації віднесено надання через Агента послуг судновласникам з обслуговування суден, відповідно до Зводу звичаїв, що діють в Іллічівському морському порту, а також послуг Агенту.

Відповідно до умов п.п.2.2.3, 2.2.5 договору до обов'язків Агента віднесено, зокрема, вчасна сплата рахунків Адміністрації по портовим зборам та наданим послугам в строки, передбачені у розділі 3 договору, своєчасне забезпечення перерахування авансових сум від судновласників на оплату портових зборів та інших витрат.

В п.3.1 договору сторонами обумовлено, що порядок справлення, розміри ставок портових зборів, тарифів на спеціалізовані послуги підлягають державному регулюванню та визначаються відповідно до нормативно-правових актів, якими затверджені відповідні збори, плати, тарифи. У разі внесення змін та(або) доповнень до нормативно-правових актів, якими затверджені відповідні збори, плата, тарифи Сторони під час розрахунків, застосовують вищезазначені нормативно-правові акти з урахуванням змін та (або) доповнень з моменту набрання чинності такими змінами та (або) доповненнями. Розмір зборів, плат, тарифів на послуги, що надаються Адміністрацією та які не підлягають державному регулюванню, визначається згідно вільних розцінок Адміністрації, що діють на момент надання відповідних послуг.

Також, 30 грудня 2014 року між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація) та позивачем ТОВ «Портінвест Лоджистік» (Морський агент) укладено договір № 268-П-ЮЖФ-14, яким, з метою забезпечення безпеки судноплавства, маневрування та стоянки суден в акваторії морського порту «Южний», визначено порядок надання (виконання) Адміністрацією за плату послуг (робіт) Морському агенту та взаємовідносини Адміністрації та Морського агента, який виступає від імені судновласника (фрахтувальника), при обслуговуванні суден Морським агентом, а також порядок оплати послуг (робіт), наданих (виконаних) Адміністрацією судну та Морському агенту.

В п.3.1 договору сторонами встановлено, що оплата цільових портових зборів, які надійшли від судновласника (фрахтувальника), здійснюється Морським агентом на рахунок Адміністрації у доларах США по судах під іноземним прапором і у національній валюті по судах під прапором України по виходу судна з морського порту на підставі рахунків, виставлених Адміністрацією. Фактичною датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок Адміністрації. У разі несплати цільових портових зборів до виходу судна з морського порту, Адміністрація залишає за собою право прийняти усі заходи щодо відмови у видачі дозволу на вихід судна з морського порту після закінчення обробки до погашення боргу, з віднесенням відповідальності за простій судна на Морського агента.

Предметом позовних вимог у даній справі за позовом ТОВ «Портінвест Лоджистік» є оскарження дій відповідача ДП «Адміністрація морських портів України» щодо визначення портових зборів при заході/виході суден, агентування яких здійснює позивач, з посиланням на неправильне, на думку позивача, застосування ставок корабельного збору.

Зокрема, відповідачем при здійсненні розрахунку корабельного збору для суден, що здійснювали каботажні (внутрішні) перевезення під іноземним прапором, застосовувались ставки корабельного збору для суден у закордонному плаванні, що позивач вважає протиправним, вважаючи необхідним застосування ставок для суден у каботажному плаванні.

Розглядаючи та вирішуючи справу по суті позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили із того, що даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як встановлено ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно п.п.1, 7 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій не звернули уваги та не врахували те, що відносини, які склалися між сторонами, не пов'язані із безпосереднім здійсненням відповідачем відносно позивача владних управлінських функцій у зв'язку з виконанням повноважень та завдань, покладених на нього законом, а виникли між сторонами з приводу правильності визначення (обрахування) відповідачем відповідно до ставок, розмір яких затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, портового збору, сплата якого здійснюється на підставі договорів, укладених між позивачем та відповідачем, тобто з господарських правовідносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закон України «Про морські порти України» адміністрація морських портів України - державне підприємство, утворене відповідно до законодавства, що забезпечує функціонування морських портів, утримання та використання об'єктів портової інфраструктури державної форми власності, виконання інших покладених на нього завдань безпосередньо і через свої філії, що утворюються в кожному морському порту (адміністрація морського порту).

Згідно п.п.4, 13 ст.15 Закону адміністрація морських портів України утворюється, зокрема, з метою організації забезпечення безпеки мореплавства, справляння та цільового використання портових зборів.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про морські порти України» у процесі своєї діяльності адміністрація морських портів України укладає договори щодо модернізації, реконструкції та будівництва об'єктів портової інфраструктури, інші договори, що відповідають цілям її утворення, у тому числі господарські договори з питань забезпечення своєї діяльності.

Отже, в процесі своєї господарської діяльності, з метою врегулювання правовідносин, що виникають між суб'єктами господарювання, в тому числі щодо сплати портових зборів, адміністрація морського порту укладає з іншими суб'єктами господарювання, що провадять у морському порту господарську діяльність, відповідні договори.

Згідно ч.ч.1 - 3 ст.22 Закону України «Про морські порти України» у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Використання коштів від портових зборів допускається виключно за їх цільовим призначенням. Фінансування утримання гідротехнічних споруд в об'ємах, необхідних для підтримання їх паспортних характеристик, здійснюється за рахунок портових зборів, що справляються у морських портах, де розташовані такі гідротехнічні споруди. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту. Кошти від адміністративного збору використовуються відповідно до закону. Портові збори сплачуються адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом.

Як передбачено ч.4 ст.22 вказаного Закону, корабельний збір справляється на користь користувача портової акваторії, а також власника операційної акваторії причалу (причалів), збудованої до набрання чинності цим Законом.

Аналогічна норма міститься в п.1.2 Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27 травня 2013 року №316 «Про портові збори», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 червня 2013 року за № 930/23462 (надалі - Порядок №316).

Згідно п.1.15 Порядку №316 він є обов'язковим для застосування усіма суб'єктами господарювання незалежно від підпорядкованості та форми власності, які відповідно до чинного законодавства України є учасниками у справлянні із суден портових зборів.

Відповідно до п.2.1 Прядку № 316 корабельний збір справляється за одиницю умовного об'єму судна (за 1 куб.м об'єму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку.

Додатком 2 до Порядку № 316 встановлені ставки корабельного збору для суден у закордонному плаванні та для суден у каботажному плаванні окремо для кожного морського порту/морського терміналу.

Відповідно до п.2.1 розділу II Порядку обліку та використання коштів від портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27 травня 2013 року №316, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 червня 2013 року за № 931/23463, кошти від корабельного збору використовуються: на утримання та очищення акваторії порту та операційної акваторії причалу (причалів) від наносів і речовин, що забруднюють її поверхню і дно; на утримання, ремонт, модернізацію, реконструкцію і будівництво огороджувальних і берегоукріплювальних споруд порту; на виконання промірних робіт на акваторії порту та операційній акваторії причалу (причалів); на суднопідйомні та підводно-технічні роботи на акваторії порту та операційній акваторії причалу (причалів), включаючи попереднє водолазне обстеження дна та підняття втрачених (скинутих) великогабаритних предметів, такелажу та оснащення суден; на днопоглиблювальні роботи, пов'язані з підтримкою, поліпшенням, розвитком (розширенням) акваторії порту та операційної акваторії причалу (причалів); на заходи, пов'язані із забезпеченням безпеки судноплавства на судноплавних шляхах; на утримання персоналу, що бере участь у проведенні робіт і здійснює технічний нагляд за будівництвом (придбанням, виготовленням), модернізацією, реконструкцією, ремонтом та експлуатацією акваторії і операційної акваторії причалу (причалів) та інших необоротних активів, що використовуються на зазначені в цьому пункті цілі, у тому числі на забезпечення соціальних гарантій цього персоналу; на забезпечення функціонування та розвитку національної системи пошуку і рятування в морському пошуково-рятувальному районі України; на компенсацію інвестицій, внесених суб'єктами господарювання у стратегічні об'єкти портової інфраструктури, що є об'єктами державної власності, у порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України відповідно до чинного законодавства; на компенсацію вартості підводних гідротехнічних споруд (канали, операційні акваторії причалів тощо), що були збудовані за рахунок приватних інвестицій до набрання чинності Законом України «Про морські порти України» та внесені до реєстру гідротехнічних споруд у встановленому законодавством порядку, що передаються у державну власність, у порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України відповідно до чинного законодавства.

Отже, ДП «АМПУ» здійснює обрахування сум портових зборів на підставі та за ставками, визначеними Порядком №316, з дотриманням умов відповідних договорів. При цьому, відповідач ставок портових зборів не встановлює, а визначає їх розмір із застосуванням ставок, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту, а саме Міністерством інфраструктури України. Відносини, що склалися між сторонами, передбачають рівність їх учасників, вільність їх волевиявлення, відсутність будь-якого підпорядкування або владного впливу. Вирішення спорів з питань правильності визначення сум платежів за господарськими договорами, в тому числі зі сплати корабельного збору, виконання зобов'язань щодо проведення розрахунків, до повноважень адміністративних судів не відноситься.

За вказаними обставинами слід дійти висновку, що даний спір не носить характеру публічно-правового та не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як встановлено ч.3 ст.22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у т.ч. щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Отже, за суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157

Керуючись ст.ст.220, 221, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Портінвест Лоджистік» задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року та постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення з даним позовом до господарського суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237- 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді