Справа № 383/327/17
Суддя: Адаменко І. М.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/327/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Адаменко І.М.,

при секретарі Одінцовій Н.Г.

за участю:

позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2

відповідача - міського голови Бобринецької міської ради Кіровоградської області - Сніжка В.В.,

представника третьої особи Бобринецької Міської ради Кіровоградської області - Яриш Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області, справу № 383/327/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до голови Бобринецької міської ради Кіровоградської області Сніжка Валерія Вадимовича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Бобринецька міська рада Кіровоградської області на протиправні дії, що ущемлюють права та зобов»язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року позивач звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з адміністрактивним позовом до голови Бобринецької міської ради Кіровоградської області Сніжка Валерія Вадимовича на протиправні дії, що ущемлюють права та зобов»язання вчинити певні дії, в якому просить суд визнати протиправною відмову голови Бобринецької міської ради Кіровоградської області Сніжка Валерія Вадимовича йому як депутату Бобринецької міської ради в наданні інформації, а саме списків дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, що знходяться на обліку у Бобринецькій міській раді.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відмова відповідача у доступі до запитуваної публічної інформації є порушенням Законом України "Про доступ до публічної інформації" прав вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати суспільно-важливу інформацію.

Позивач та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять суд їх задовольнити, посилаючись при цьому на обставини викладені у позові.

Відповідач та представник третьої особи в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог вказуючи на їх необґрунтованість.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Бобринецький районний суд Кіровоградської області встановив наступне.

Судом встановлено, що 20 квітня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача як депутат Бобринецької міської ради Кіровоградської області за запитом інформації де просив надати йому терміново спимки списків дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, що знходяться на обліку у Бобринецькій міській раді.( а.с.16).

26 квітня 2017 року голова Бобринецької міської ради Кіровоградської області Сніжко Валерій Вадимович надав у письмовій формі відповідь позивачу за №15д.з., якою фактично відмовив останньому у наданні запитуваної ним інформації з підстав її конфіденційності ( а.с.6) .

Суд вважає, що дана відмова не порушує прав позивача на доступ до інформації та за своїм змістом відповідачє вимогам чинного законодавства виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Частиною 1 та 2 статті 11 вказаного вище Закону визначено, що інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована та те, що не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про інформацію» за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена

законом до інформації з обмеженим доступом.

Частиною 1 та 2 статті 21 вказаного Закону визначено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Вказана норма закону кореспондується із ч.1 ст.7 ЗУ "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону № 2939-VI розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Пунктами 1 та 3 частини 3 статті 10 Закону № 2939-VI встановлено, що Розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом та зобов"язані вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб.

Аналізуючи вказані вище норми законів, суд вважає, що відповідач обгрунтовано та з дотритманням вимог чинного законодавства розглянувши запит позивача відмовив останньому в інформації, оскільки позивачем не зазначено у запиті яким саме чином запитувана інформація стосується його особисто чи як депутата Бобринецької міської ради, за для якої мети він її запитує, та чи необхідна вона в інтересах національної безпек, економічного добробуту та прав людини.

Зі змісту запиту вбачається, що запитувана позивачем інформація є інформацією про інших фізичних осіб, та не стосується особи запитувача, а тому є конфіденційна інформація, яка може поширюватися лише та виключно за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом, при цьому запитувач такої згоди не отримав та не довів належними та допустимими доказими законних підстав на збирання вказаної інформації.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що права позивача на доступ до публічної інформації не порушені відповідачем, останній довів правомірність соїх дій при розгляді запиту позивача та відмовив у запитуваній інформації на законних підставах, а тому позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 7-11, 70,71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову до голови Бобринецької міської ради Кіровоградської області Сніжка Валерія Вадимовича на протиправні дії, що ущемлюють права та зобов»язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бобринецький районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Суддя І.М. Адаменко