Справа № 820/4571/16
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 р.Справа № 820/4571/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНТА-ФАРМ КОМПАНІ" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2017р. по справі № 820/4571/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНТА-ФАРМ КОМПАНІ"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ "СІНТА-ФАРМ КОМПАНІ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому просив: скасувати податкове повідомлення-рішення № від 31.05.2016 р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2017р. по справі № 820/4571/16 позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції при розгляді даної справи норм матеріального і процесуального права, а також неповноту дослідження обставин у справі.

Зазначив у доводах апеляційної скарги про те, що необхідність здійснення маркетингових досліджень була обумовлена досвідом здійснення успішної господарської діяльності позивача та метою одержання економічного ефекту у вигляді розширення ринку придбання товарів та ринку збуту, а також доцільності придбання необхідного обладнання для виготовлення фасувальних капсул. У зв'язку з тим, що отримані результати послуг з проведення маркетингових досліджень не пов'язані з одночасним досягненням позитивного економічного ефекту в момент виконання послуги, такий результат досягається протягом тривалого періоду полягає не лише в отриманні прибутку, але й уникнення збитків. Позивач також у апеляційній скарзі наполягав на тому, що визначальним для господарської операції є саме наявність ділової мети на отримання прибутку.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у скарзі, просила її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації, набув статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, перебуває на обліку в Центральній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області як платник податків, є платником податку на додану вартість.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, видами діяльності ТОВ "СІНТА-ФАРМ КОМПАНІ" є збирання дикорослих не деревних продуктів; виробництво фармацевтичних препаратів і матеріалів; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; оптова торгівля фармацевтичними товарами; діяльність агентств зі стягування платежів і бюро кредитних історій; неспеціалізована оптова торгівля (основний); роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах; надання інших інформаційних послуг н.в.і.у.; дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природних і технічних наук; інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у. (т.3 а.с.153-159).

Вказані обставини сторонами визнаються, а тому в силу ст. 72 КАС України не доказуються перед судом.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області проведена позапланова документальна виїзна перевірка ТОВ "СІНТА-ФАРМ КОМПАНІ" з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині господарських взаємовідносин з ТОВ "СТС Проект" () та ТОВ "Торгактив" за січень 2016 року та подальшої реалізації або використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг).

Результати перевірки оформлені актом від 11.05.2016р. №220/20-40-14-08/38526039 (т.1 а.с.10-21).

У вказаному акті перевірки відображено висновок про порушення позивачем приписів: ст. 185, ст. 187 ПК України, внаслідок чого підприємством завищено податкові зобов'язання на суму 66714 грн. за період січень 2016 року; п.198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України, внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит на суму 659707 грн., за період січень 2016 року, що в свою чергу призвело до заниження ПДВ до сплати у розмірі 592993 грн.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, ГУ ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 31.05.2016 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 889489,50 грн., в т.ч. за основним платежем - 592993 грн. та штрафними санкціями - 296496,50 грн. (т.1 а. с.9).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ТОВ "СІНТА-ФАРМ КОМПАНІ" звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 195 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з акту перевірки, податковим органом під час проведення перевірки визначено, що первинні документи (податкові, видаткові накладні тощо) по взаємовідносинам з ТОВ "СТС Проект" не є документами податкового обліку та не можуть бути підставою для подальшого декларування податкових показників з ПДВ, через що позивачем безпідставно сформовано податковий кредит.

Судом встановлено, що між ТОВ "СІНТА-ФАРМ КОМПАНІ" (замовник) та ТОВ "СТС ПРОЕКТ" (виконавець), укладено декілька договорів про надання послуг з проведення досліджень та аналізу ринку разом з відповідними додатковим угодами, а саме: від 18.12.2015 №1-СТС (т.1 а.с.27-28). Згідно п.п.1.1 зазначеного договору - замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надати останньому по проведенню досліджень по вивченню ринку на тему: "Світовий ринок ваніліну". Відповідно до п.п.1.2 вказаного договору - дослідження повинні в результаті бути представлені у вигляді інформації, що необхідна для ефективного здійснення замовником своєї господарської діяльності; від 18.12.2015 №2-СТС (т.1 а.с.35-37). Згідно п.п.1.1 зазначеного договору - замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надати останньому по проведенню досліджень по вивченню ринку на тему: "Світовий ринок продуктів гідролізу крохмалю". Відповідно до п.п.1.2 вказаного договору - дослідження повинні в результаті бути представлені у вигляді інформації, що необхідна для ефективного здійснення замовником своєї господарської діяльності; від 21.12.2015 №3-СТС (т.1 а.с. 43-45). Згідно п.п.1.1 зазначеного договору - замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надати останньому по проведенню досліджень по вивченню ринку на тему: "Світовий ринок натуральних підсолоджувачів, що використовуються для фармацевтичних препаратів". Відповідно до п.п.1.2 вказаного договору - дослідження повинні в результаті бути представлені у вигляді інформації, що необхідна для ефективного здійснення замовником своєї господарської діяльності; від 21.12.2015 №4-СТС (т.1 а.с.51-53). Згідно п.п.1.1 зазначеного договору - замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надати останньому по проведенню досліджень по вивченню ринку на тему: "Світовий ринок анабазіну". Відповідно до п.п.1.2 вказаного договору - дослідження повинні в результаті бути представлені у вигляді інформації, що необхідна для ефективного здійснення замовником своєї господарської діяльності; від 28.12.2015 №11-СТС (т.1 а.с.60-62). Згідно п.п.1.1 зазначеного договору - замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надати останньому по проведенню досліджень по вивченню ринку на тему: "Світовий ринок амінокислот". Відповідно до п.п.1.2 вказаного договору - дослідження повинні в результаті бути представлені у вигляді інформації, що необхідна для ефективного здійснення замовником своєї господарської діяльності.

Позивачем до матеріалів справи надано документи щодо господарських операцій за вказаними договорами, а саме: звіти про проведені дослідження та аналізу ринку за відповідними напрямками дослідження, платіжні доручення, акти звірки взаєморозрахунків (т.1 а.с.29-34,38-42, 46-50, 54-59, 63-67), оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 (т.1 а.с.89), акти приймання - передачі послуг (т.1 а.с.30,39,47,55,64).

Відповідно до п.п.14.1.185 ПК України, постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

З метою оподаткування постачанням послуг, зокрема є: а) досягнення домовленості утримуватися від певної дії або від конкуренції з третьою особою чи надання дозволу на будь-яку дію за умови укладення договору; б) постачання послуг за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або в примусовому порядку; в) постачання послуг іншій особі на безоплатній основі; г) передача результатів виконаних робіт, наданих послуг платнику податку, уповноваженому згідно з договором вести облік результатів спільної діяльності без утворення юридичної особи, а також їх повернення таким платником податку після закінчення спільної діяльності; ґ) передача (внесення) виконаних робіт, наданих послуг як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також повернення послуг; д) постачання послуг з розміщення знаку відповідної торгової марки або самого товару чи послуги в кінофільмі, серіалі або телевізійній програмі, які є візуальними (глядачі лише бачать продукт або знак торговельної марки, продукт чи торговельна марка згадується у розмові персонажа; товар, послуга чи торговельна марка органічно вплітаються в сюжет і є його частиною).

Відповідно до ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За правилами п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до п. 138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 185.1 ст. 185 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Статтею 198 ПК України передбачено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України (пп. "в" п. 198.1 ст. 198 ПК України).

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.

Як встановлено з пояснень представника позивача, проведення вищезазначених досліджень на світових ринках щодо відповідних речовин були направлені на підвищення ефективності здійснення торгівлі фармацевтичними препаратами та речовинами, що використовуються у фармацевтичній промисловості, а також з метою розширення асортименту продукції.

Виходячи із змісту наданих позивачем звітів про проведені дослідження та аналізу світових ринків за відповідними речовинами, вказані звіти не можуть бути належними доказами отримання позивачем послуг з дослідження світових ринків за певними напрямками, оскільки не містять висновків щодо практичного застосування отриманих результатів досліджень в господарській діяльності позивача, а також у вказаних звітах фактично відсутні рекомендації замовнику за результатами досліджень.

Окрім того, вказані звіти не містять джерел, які використовувались виконавцем для співставлення показників та визначення результатів при вказаних досліджень.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів збільшення обсягів реалізації фармацевтичних препаратів та речовин, що використовуються у фармацевтичній промисловості чи використання у власній господарській діяльності шляхом розширення асортименту, продукції щодо якої було здійснено дослідження ТОВ "СТС Проект", тобто реального виконання результатів отриманих послуг у господарській діяльності, а саме: первинних документів на підтвердження використання позивачем послуг з дослідження та аналізу відповідних світових ринків (зокрема, докази щодо придбання та оприбуткування товарів щодо яких було здійснено дослідження ринків, тощо).

Таким чином, позивачем не доведено впливу на господарську діяльність позивача отриманих послуг з дослідження та аналізу відповідних світових ринків у ТОВ"СТС Проект".

Доводи позивача про те, що на момент проведення перевірки, сплинув короткий проміжок часу, а отже таких результатів і не могло бути отримано, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, Харківським апеляційним адміністративним судом, на виконання приписів ст. 11 КАС України, позивачу було запропоновано надати письмові пояснення та докази на їх підтвердження з приводу надання замовлень, вихідних даних ТОВ "СТС Проект", узгодження з виконавцем послуг їх виду, якості, кількості, інформації, яка потрібна; доказів виконання ТОВ "СТС Проект" послуг з дослідження та вивчення ринку, перевірку їх повноти та достовірності, пояснення з приводу необхідності отримання послуг з дослідження ринку, їх фактичне використання у господарській діяльності (пов'язаність отриманих послуг із їх подальшим фактичним використанням, укладанням договорів та отриманням позитивного результату), розрахунок економічних ризиків та економічного ефекту від отриманих послуг (максимілізація доходу або мінімілізація витрат), розрахунок собівартості відвантаженої продукції із включенням до неї вартості, придбаних послуг; докази здійснення оплати за послуги та перевірки і погодження їх якості.

Проте, жодного доказу на підтвердження здійснення вказаних господарських операцій, розрахунків ризиків, наявності ділової мети, а також отриманого фінансового результату позивачем не надано.

Таким чином, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів, а надані акти приймання - передачі вказаних послуг не містять деталізацію опису господарських операцій, надані звіти не дають можливість зробити висновок про те, що фактично понесені витрати спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту, через що акти приймання - передачі вказаних послуг не є належними первинними документами, відповідно до положень чинного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність висновків відповідача щодо порушення ТОВ "СІНТА -ФАРМ КОМПАНІ" вимог податкового законодавства, а саме безпідставного включення до складу податкового кредиту сум ПДВ, витрачених на придбання у ТОВ "СТС Проект" послуг з дослідження та аналізу ринку щодо відповідних продуктів, оскільки позивачем не надані документи, які б підтверджували реальне виконання послуг, факт надання послуг, мету та сенс таких послуг, а також їх вплив на господарську діяльність підприємства позивача.

Також колегія суддів зазначає, що позивачем надано платіжні доручення стосовно сплати вартості отриманих послуг з дослідження та аналізу ринку щодо відповідних продуктів, проте, в даному випадку, рух коштів не забезпечує зв'язок з господарською діяльністю учасників вказаної господарської операції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 06.12.2016 по справі №21-1440а16.

Згідно ч. 2 ст. 161 КАС України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

З огляду на викладене, податковим органом правомірно визначено про те, що надані позивачем документи по взаємовідносинам з ТОВ"СТС Проект" не можуть бути основою для податкового обліку та подальшого декларування податкових показників, зокрема, з ПДВ, у зв'язку з чим ТОВ "СІНТА -ФАРМ КОМПАНІ" безпідставно сформовано податковий кредит, оскільки в ході судового розгляду справи підтверджується встановлені порушення позивачем положень ст. 185, ст. 198 ПК України, внаслідок чого ТОВ "СІНТА -ФАРМ КОМПАНІ" завищено податковий кредит в розмірі 6597069,80 грн. за період січень 2016 року, що в свою чергу призвело до заниження ПДВ до сплати в розмірі 592993 грн.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

За приписами ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Відповідач - суб'єкт владних повноважень, довів правовірність та обґрунтованість винесення спірного рішення.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНТА-ФАРМ КОМПАНІ" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2017р. по справі № 820/4571/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 06.06.2017 р.