Справа № 343/401/17
Суддя: Андрусів І. М.
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/401/17
Провадження №: 2-а/0343/82/17
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi - Андрусіва І. М.,

з участю секретарів судового засідання - Височанської О.З., Оленяк С.І.,

представника позивача -Павлів В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання неправомірними дій головного державного виконавця та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжака І.І. щодо відкриття 20.02.2017 року виконавчого провадження ВП № 53425184 та винесення 20.02.2017 року постанови про стягнення з управління витрат виконавчого провадження ВП № 53425184; скасувати згадані постанови від 20.02.2017 року ВП № 53425184 про відкриття виконавчого провадження та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Свої вимоги мотивує тим, що державним виконавцем Сапіжаком І.І. 20.02.2017 року незаконно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53424762 на підставі виконавчого листа № 343/2060/16-а, виданого 16.01.2017 року про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області судового збору в розмірі 551,20 грн. та виконавчого збору у сумі 55,12 грн. Окрім цього, відповідачем 20.02.2017 року винесено постанову про стягнення з управління понесених витрат виконавчого провадження у розмірі 81,00 грн. Оскаржувані постанови винесені головним державним виконавцем неправомірно та підлягають скасуванню, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Таким чином, виконання судових рішень про стягнення коштів з державних органів виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. В порушення п.9 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем не повернуто виконавчий документ стягувачу без відкриття виконавчого провадження. У зв'язку з наведеним виникла необхідність звернутися в суд з даним адміністративним позовом.

В судовому засіданні представник позивача Павлів В.І. позов підтримала повністю, зіславшись на вищевикладені обставини, та просила його задовольнити.

Представник відповідача Сапіжак І.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у запереченні.. Зазначив, що в органах Казначейства відсутні рахунки органів Пенсійного фонду України, з яких можна здійснювати безспірне списання коштів для виконання судових рішень, боржниками за якими є зазначені органи. Законодавством України не передбачено повноважень органу Казначейства на здійснення списання коштів з рахунків боржника відкритих в банківських установах. Натомість, такі права мають органи державної виконавчої служби відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження»." У відповідності до ч.1 ст 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Із згаданих нормативних документів вбачається, що органами Казначейської служби не підлягають виконанню судові рішення про стягнення коштів із органів Пенсійного фонду України, оскільки останні мають наявну бюджетну програму для соціальних виплат на рахунках, відкритих в уповноважених банках, і не мають відкритих рахунків в органах Казначейської служби. Постанови від 20.02.2017 року ВП № № 53425184 про відкриття виконавчого провадження та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження є правомірними та обґрунтованими, винесені ним на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та в межах наданих йому повноважень, а тому заявлений позов є безпідставним і в його задоволенні слід відмовити.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний адміністративний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Дана норма кореспондується з положенням ч.1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», в якій зазначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року за № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові від 29.09.2016 року № 13 «Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв'язку з виконанням рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган або державна установа, підприємство, організація» зазначив, що Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів покладено обов'язок виконання рішень суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державне підприємство, установа, організація, у тому числі й органи Пенсійного фонду України.

Такий обов'язок органів Казначейства є безумовним та не залежить від наявності в цих органах відкритих рахунків Пенсійного фонду України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого адміністративного суду України від 16.02.2016 року № К/800/49379/15 (803/1260/14) та Верховного Суду України № 3-316гс15 від 08.07.2015 року та № 317гс15 від 24.06.2015 року.

Відповідно до ухвали суду від 04.05.2017 року замінено відповідача - відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в особі головного державного виконавця Сапіжака І.І. на належного відповідача - управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Згідно ухвали суду від 25.05.2017 року замінено Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на його правонаступника Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконання до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області поступив виконавчий лист № 343/2060/16-а, виданий 16.01.2017 року Долинським районним судом Івано-Франківської області, відповідно до якого з Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області стягнуто на користь держави 551,20 грн. судового збору, після отримання якого головним державним виконавцем Сапіжаком І.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2017 року ВП № №53425184 (а.с. 5-6).

Згідно з винесеною цим же державним виконавцем постановою про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 20.02.2017 року ВП № №53425184, з Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області постановлено стягнути витрати на проведення виконавчих дій у сумі 81,00 грн. (а.с. 3-4).

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (далі - Порядок № 845).

Згідно з абзацом 2 пункту 2 Порядку № 845 безспірним списанням є операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання рішень про стягнення коштів Казначейством та його територіальними органами без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Підпунктом 2 пункту 5 Порядку № 845 визначено, що органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку.

З вищевказаного випливає, що Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, як територіальний орган виконавчої влади, підпадає під визначення «державний орган» в розумінні Законів України «Про виконавче провадження», «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а тому примусове стягнення грошових коштів з нього можливе лише через органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, і органам державної виконавчої служби відповідні виконавчі документи не підвідомчі.

Відтак, головний державний виконавець Сапіжак І.І. повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ у цій справі має виконуватися виключно органом Казначейства, в якому обслуговується боржник.

З огляду на викладене, саме на Державне казначейство України та його територіальні органи покладено обов'язок виконувати рішення суду про стягнення коштів з державного чи місцевого бюджету шляхом їх безспірного списання, а тому суд дійшов до переконання про неправомірність дій головного державного виконавця Сапіжака І.І. щодо винесення оскаржуваних постанов, які підлягають скасуванню.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, п.9 ч.4 ст. 4 та ч.2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», ч.1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року за № 384/2011, п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, керуючись ст.ст. 158-163,167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжака І.І. щодо відкриття 20.02.2017 року виконавчого провадження № 53425184 та винесення постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Скасувати винесені головним державним виконавцем управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжаком І.І. постанови від 20.02.2017 року у виконавчому провадженні № 53425184 про відкриття виконавчого провадження та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з часу проголошення постанови, а особами, які брали участь у справі але не були присутні під час проголошення постанови - протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя:

Постанову в повному обсязі складено 09.06.2017 року