Справа № 826/14063/16
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Мацедонської В.Е., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2017 року адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Хай-Тек» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хай-Тек» (надалі за текстом - «ТОВ «Хай-Тек») звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № 0101 від 12.01.2016 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання із сплати податку на додану вартість на 1 117 539 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Головне управління ДФС у м. Києві (надалі за текстом - «Головне управління»), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 26.11.2015 р. по 16.12.2015 р. посадовцями Головного управління проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Хай-Тек» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 р. по 31.12.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 р. по 31.12.2014 р.

Результати перевірки оформлено актом № 8/26-15-13-01-01/31087909 від 23.12.2015 р.

Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги ст.ст. 198, 201 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України»), внаслідок чого занижено податок на додану вартість на 745 026 грн.

Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.

Відповідно до договору № 030320141 від 03.03.2014 р. ТОВ «Міленіум білд» зобов'язалось надати ТОВ «Хай-Тек» посередницькі послуги щодо оптового та роздрібного продажу електромонтажної продукції, сприяння у продажу та просування продукції на ринку, укладанні угод, реалізації та придбання продукції, а останнє - прийняти та оплатити їх.

Згідно договорів № 010420141 від 01.04.2014 р., № 140420141 від 14.04.2014 р. позивач придбав у ПП «Калотта» євро піддони та дерев'яні коробки.

За умовами договору № 201408025 від 01.08.2014 р. ПП «ЛПТ-торг» надало позивачеві послуги з фасування та складання товару.

26.05.2014 р. між ТОВ «Хай-Тек» та ТОВ «Протектід» укладено договір № 26051 згідно якому позивачеві надавались посередницькі послуги щодо оптового та роздрібного продажу електромонтажної продукції, послуги із сприяння у продажу та просування продукції на ринку, укладанні угод, реалізації та придбання продукції.

Відповідно до договору № 0206-1 від 02.06.2014 р. позивач отримав від ТОВ «Зевс-Буд» послуги з фасування та складання товару.

На виконання умов договору купівлі-продажу № 201406021 від 02.06.2014 р. ТОВ «Хай-Тек» отримало від ТОВ «Мастербілд» євро піддони та дерев'яні коробки.

Згідно договору № 2808/1 від 28.08.2014 р. позивач придбав у ПП «Фіто груп і Ко» євро піддони, дерев'яні коробки, пакувальний скотч, стреч-плівку, ПВХ.

На підставі названих договорів були виписані податкові накладні на загальну суму 4 470 162 грн. 38 коп., у тому числі 745 027 грн. 24 коп. ПДВ.

Позивач повністю розрахувався із названими контрагентами, а сплачений у складі вартості товарів та послуг податок на додану вартість відніс до податкового кредиту.

Водночас, свідоцтва платника ПДВ анульовано: ТОВ «Міленіум білд» - 10.10.2014 р.; ПП «Калотта» - 27.06.2014 р.; ПП «ЛПТ-торг» - 08.12.2014 р.; ТОВ «Протектід» - 15.09.2014 р.; ТОВ «Зевс-Буд» - 15.09.2014 р.; ПП «Фіто груп і Ко» - 30.10.2014 р.

Крім того, за результатами співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту встановлено розбіжності: у ПП «Калотта» на суму 176 711 грн.; у ПП «ЛПТ-торг» на суму 46 195 грн.; у ТОВ «Протектід» на суму 55 468 грн.; у ТОВ «Зевс-Буд» на суму 28 068 грн.; у ТОВ «Мастербілд» на суму 16 544 грн.; у ПП «Фіто груп і Ко» на суму 129 250 грн.

На думку відповідача наведене свідчить про відсутність реальної поставки товарів та послуг, а відтак і про завищення податкового кредиту.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, Головним управлінням прийнято: податкове повідомлення-рішення № 0101 від 12.01.2016 р., яким ТОВ «Хай-Тек» збільшено суму грошового зобов'язання із сплати податку на додану вартість на 1 117 539 грн., утому числі 745 026 грн. за основним платежем та 372 513 грн. за штрафними санкціями.

Питання, пов'язані з формуванням платником податку на додану вартість податкового кредиту врегульовано статтею 198 ПК України.

Так, підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України (тут та надалі норми у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За змістом наведених правових норм податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

На підтвердження товарності укладених угод позивачем було надано копії: договорів, актів здачі приймання робіт (надання послуг), видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, податкових накладних, банківських виписок, актів про списання товарів, які свідчать, що зобов'язання за договорами між позивачем та ТОВ «Міленіум білд», ПП «Калотта», ПП «ЛПТ-торг», ТОВ «Протектід», ТОВ «Зевс-Буд», ТОВ «Мастербілд», ПП «Фіто груп і Ко» виконувались сторонами у повному обсязі.

Таким чином, у ТОВ «Хай-Тек» наявні всі необхідні документи, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту по операціям з названими підприємствами.

Твердження відповідача про те, що у ПП «Калотта», ПП «ЛПТ-торг», ТОВ «Протектід», ТОВ «Зевс-Буд», ТОВ «Мастербілд», ПП «Фіто груп і Ко» наявні розбіжності між задекларованими сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту обґрунтовано не взято судом до уваги.

Сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем.

Позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентом правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни. У разі якщо контрагентом були допущені порушення норм податкового чи норм іншого законодавства то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Так само і подальше анулювання свідоцтва платника ПДВ саме по собі не призводить до недійсності всіх угод та не позбавляє правового значення видані за цими господарськими операціями податкові накладні.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 06 червня 2017 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мельничук В.П.

Мацедонська В.Е.