Справа № 127/8005/15-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" травня 2017 р. м. Київ К/800/39668/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :
Пасічник С.С.,
Стародуба О.П.,
Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2015 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні ВП №44852463.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2015р. позов задоволено.
Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.08.2015р. рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нові рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив судове рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Відповідач в письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення суду апеляційної інстанції, яке він просив залишити без змін, - обґрунтованим та законним.
Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами встановлено, що постановою Ленінського районного суду м.Вінниці від 20.07.2011р. у справі №2-а-7365/11/0212, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.08.2014р., зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з посадового окладу в розмірі 2076,00грн., починаючи з 03.12.2010р.
На виконання вказаної постанови суду Вінницьким міським судом Вінницької області 16.09.2014р. видано виконавчий лист №2-а-7365/11, який пред`явлено стягувачем до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області для примусового виконання.
Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. від 24.09.2014р. відкрито виконавче провадження ВП №44852463 з виконання вказаного виконавчого документа та надано Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області строк для його самостійного виконання до 01.10.2014р.
В зв`язку з тим, що у встановлений судом строк боржником самостійного виконання рішення суду здійснено не було, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області вимогу №9856/2.1-28/9 від 31.10.2014р., якою зобов`язано останнє виконати рішення Вінницького міського суду Вінницької області та надати обґрунтовану відповідь щодо його виконання або навести поважні причини невиконання.
Листом від 10.11.2014р. ГУПФУ у Вінницькій області повідомило державного виконавця про те, що рішення суду у справі №2-а-7365/11 ним виконано й здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з посадового окладу 2076,00 грн.; виплата ж нарахованих коштів буде здійснена після отримання управлінням відповідного фінансування, в зв`язку з чим просив закінчити виконавче провадження.
В подальшому державний виконавець надіслав позивачеві вимогу за №10519/2.1.-28/9 від 24.11.2014р., в якій повторно зобов`язав боржника виконати рішення суду.
В листі від 05.12.2014р. ГУПФУ у Вінницькій області повторно зазначило про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи з посадового окладу 2076,00 грн., та проведення виплат в подальшому, а також просило закінчити виконавче провадження.
Відповідно до вимоги державного виконавця № 355/2.1.-28/9 від 20.01.2015р. зобов`язано боржника надати розрахунки пенсії ОСОБА_1 , починаючи з грудня 2010 року, а вимогою №1440/2.1.-28/9 від 27.02.2015р. - виконати рішення Вінницького міського суду Вінницької області з врахуванням постанови КМУ №355 від 23.04.2012р.
Листом від 10.03.2015р. ГУПФУ у Вінницькій області в черговий раз повідомило державного виконавця про виконання постанови Ленінського районного суду м.Вінниці у справі №2-а-7365/11 та щодо проведення перерахунку з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №355 від 23.04.2012р. зазначило, що управлінням проведено перерахунок з моменту надходження довідки про уточнення грошового забезпечення з військового комісаріату.
Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. від 02.04.2015р. на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області накладено штраф у розмірі 680,00грн. за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.
При цьому, як встановлено при розгляді даної справи Вінницьким міським судом Вінницької області, штраф на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області було накладено як в зв`язку з непроведенням виплати перерахованої заборгованості, так і внаслідок незастосування при здійсненні перерахунку постанови Кабінету Міністрів України №355 від 23.04.2012р.
Задовольняючи позовні вимоги й скасовуючи вищевказану постанову державного виконавця, суд першої інстанції зазначив про встановлений постановою Ленінського районного суду м.Вінниці від 20.07.2011р. у справі №2-а-7365/11/0212 обов`язок пенсійного органу здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з посадового окладу в розмірі 2076,00грн., при цьому, врахування (неврахування) при його здійсненні постанови Кабінету Міністрів України №355 від 23.04.2012р. не може бути підставою для накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штрафу за невиконання рішення суду; крім того, відповідно до правової позиції Верховного суду України, висловленої останнім в постанові від 24.03.2015р. у справі №21-66а15, невиконання пенсійним органом судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин; накладення ж на нього штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд зазначив, що, перерахувавши пенсію ОСОБА_1 з посадового окладу 2076,00грн., починаючи з 03.12.2010р., та здійснивши виплату лише з грудня 2014 року, боржник (позивач у даній справі) виконав виконавчий документ лише частково, внаслідок чого стягувач ( ОСОБА_1 ) позбавлена права і не може володіти своїми грошима у розмірі, встановленому рішенням суду.
Колегія ж суддів Вищого адміністративного суду України вказує на наступне.
Згідно зі ст.1 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999р. №606-XIV (далі Закон №606) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Відповідно до ч.1 ст.25 Закону №606 державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
За змістом ч.1 та ч.2 ст.75 Закону №606 після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.
Статтею 89 Закону №606 передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.
Водночас, згідно з п.п.1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. №8-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002р. за №442/6730 (далі Положення), управління Пенсійного фонду України (далі - Фонд) у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - Управління) є органами Фонду, підпорядкованими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні управління), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.
Відповідно до п.п.4 п.2.1 та п.п.2 п.2.2 Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.
Враховуючи викладене, невиконання позивачем судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду України, зокрема, від 24.03.2015р. у справі №21-66а15, від 26.05.2015р. у справі №21-199а15 та від 04.11.2015р. у справі №750/8579/14.
Що ж до посилань органу ДВС на необхідність врахування при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012р. №355, як на одну з підстав накладення на пенсійний орган штрафу, то, як вже вказувалось в цій ухвалі, відповідно до приписів ст.ст.75,89 Закону №606 штраф на боржника накладається за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, при цьому, постановою Ленінського районного суду м.Вінниці від 20.07.2011р. у справі №2-а-7365/11/0212 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області було зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з посадового окладу в розмірі 2076,00грн., починаючи з 03.12.2010р., що й було ним зроблено, й у будь-якому разі не стосувалося підстав для перерахунку, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"» №355, яка була прийнята лише 23.04.2012р.
Таким чином, колегія суддів вважає, що, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дав правильну правову оцінку обставинам у справі й дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.
За таких обставин, керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задовольнити.
Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року скасувати, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2015 року залишити в силі.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та строки, передбачені главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: Пасічник С.С.

Стародуб О.П.

Швець В.В.