Справа № 226/551/17
Суддя: Редько Ж. Є.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/551/17
Провадження № 2-а/226/67/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2017 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Трифоновій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Мирнограді Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача поліцейського Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Чуднівець Д.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в обґрунтування якого вказав, що 29.03.2017 вказаним поліцейським у відношенні нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі. Із зазначеною постановою він був не згодний, про що на місці повідомив відповідача. Відповідно до постанови він 29.03.2017 о 16.15 год. на 327 км автошляху М-04 не виконав вимог дорожнього знаку 3.25 (обгін заборонено) та здійснив обгін в зоні дії дорожнього знаку, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. При винесенні вказаної постанови протокол не складався. У порушення ст.276 КУпАП відповідач розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, біля патрульного автомобіля відповідача, не надавши йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, та проігнорувавши вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Після висловлення звинувачень, відповідач пішов до свого патрульного автомобіля, де виніс постанову. Не було оголошено посадової особи, яка розглядає дану справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, досліджені докази, заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. У порушення п.10 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 відповідачем у постанові орган поліції та звання останнього зазначено скорочено. Також, у вказаній постанові не вказано, який саме транспортний засіб він обігнав. З незрозумілих причин у порушення ч.5 ст.258 КУпАП відповідачем не було складено протокол тоді, як він не визнавав свою провину, пояснював відповідачу, що буде оскаржувати його дії у суді, фіксувань в автоматичному режимі не здійснювалося, транспортний засіб, який він нібито обігнав, не зупинявся і у постанові не зазначався. Оскільки своїми діями відповідач порушив вимоги діючого законодавства, позивач просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 29.03.2017 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, письмово сповістив суд про розгляд справи у його відсутність та про те, що він наполягає на позові.

Відповідач старший сержант поліції Чуднівець Д.В., поліцейський Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, також до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, надавши суду свої письмові заперечення, відповідно до яких він не погоджується з позовними вимогами. Вказав, що під час несення служби 29.03.2017 на службовому автомобілі ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_2, на стаціонарному посту «Першотравенський» (327 км автодороги «Знамянка-Луганськ-Ізварине») о 16.15 год. за порушення вимог дорожнього знаку 3.25 Правил дорожнього руху ним було зупинено автомобіль Мерседес Бенс, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 та винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Не зрозумілими є посилання позивача щодо складання протоколу тоді, коли була винесена постанова про адміністративне правопорушення. Всі встановлені законом вимоги при розгляді справи було дотримано. Звертає увагу суду на те, що у порушення ч.2 ст.106 КАС України позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, зокрема, на підтвердження факту відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, тоді як постанова у справі винесена з урахуванням всіх наявних доказів. Вказуючи на те, що доводи позивача є безпідставними та такими, що наведені з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що за наслідками служби поліцейський Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант поліції Чуднівець Д.В. виніс постанову серії БР № 384057 від 29.03.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 255 грн. (а.с.4).

Зі спірної постанови вбачається, що 29.03.2017 о 16.15 годині, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Мерседес Бенс, номерний знак НОМЕР_1, на 327 км автошляху М.04 («Знамянка-Луганськ-Ізварине») не виконав вимог дорожнього знаку 3.25 (обгін заборонено) та здійснив обгін в зоні дії дорожнього знаку, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

У графі вказаного документу про отримання копії постанови особою, що притягається до адміністративної відповідальності, зафіксований напис «не порушував». Як зазначив у своєму позові ОСОБА_1, даний напис зроблений ним при винесенні спірної постанови і вказує на те, що він не порушував Правила дорожнього руху, про те, що про свою незгоду він заявляв поліцейському на місці складання постанови, не визнаючи своєї провини.

У наданій суду копії спірної постанови графи про ознайомлення правопорушника з правами, передбаченими ст.268 КУпАП, з порядком та строком оскарження постанови відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення не складався, що визнають обидві сторони.

Встановленим фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються кодексом України про адміністративні правопорушення.

Частина перша статті 122 КУпАП передбачає у тому числі адміністративну відповідальність водіїв за порушення вимог дорожніх знаків.

Вказане правопорушення полягає у невиконані вимог дорожнього знаку 3.25 (обгін заборонено) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками тощо.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 258 КУпАП передбачені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення, не складається.

Так, відповідно до ч.1-3 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.70, 77, ч.3 ст.85, ст.153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ч.1 ст.85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ст.107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в ч.3 ст.238) ч.3 ст.109, ст.ст.110, 115, ч.ч.1, 3 і 5 ст.116, ч.3 ст.116-2, ч.ч.1 і 3 ст.117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), ст.ст.118, 119, ст.ст.134, 135, 185-3, ст.197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), ст.198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Слід зауважити, що відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Отже, нині діючим КУпАп не передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, навіть при оспорюванні допущеного порушення.

Крім того, відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, ч.ч.1, 2, 3 і 4 ст.130 і ст.139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені ст.258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015 словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у ст.ст.258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення ч.1 ст.276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Згідно за ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування позиції позивача, який вже на стадії розгляду справи при винесенні постанови заявив про свою невинуватість і незгоду з інкримінованим правопорушенням. До спірної постанови не додано жодного доказу у розумінні ст.251 КУпАП в обґрунтування висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що позбавляє суд можливості висловитися про відсутність або наявність складу адміністративного правопорушення в діях позивача з урахуванням його позиції, а встановлення таких обставин виходить за межі предмету дослідження судом в конкретній справі.

Керуючись ч.1 ст.122, ст.ст.9, 245, 251, 258, 280 КУпАП, ст.ст.69-71, 159, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовльнити.

Скасувати постанову серії БР № 384057 від 29 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього штрафу у розмірі 255 грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст рішення виготовлено 06.06.2017.

Суддя Ж.Є.Редько