Справа № 819/773/17
Суддя: Мартиць О.І.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/773/17

06 червня 2017 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

секретарі судового засідання Придаткевич Н.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, доручення від 10.05.2017 року № 01-101/595

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовною заявою Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю "Сахара" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Сахара" (далі ОСОБА_2 "Сахара") про стягнення адміністративно-господарських санкцій в розмірі 66751,59 грн. та пені в сумі 747,60 грн.

Позовна заява мотивована тим, що частиною першою статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" №875-ХІІ від 21.03.1991 року передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідачем не був виконаний норматив для працевлаштування інвалідів, оскільки середньооблікова чисельність працюючих у 2016 році складала 95 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 1 особа, а норматив для працевлаштування інвалідів становить 4 особи.

Відтак, за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, на підставі статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від від15.05.2007 року № 223 відповідачу нараховано до сплати 66751,59 грн. адміністративно-господарських санкцій та пеню в сумі 747,60 грн., всього 67499,19 грн.

Оскільки відповідачем вказані санкції в добровільному порядку до Державного бюджету України не перераховано, вони підлягають стягненню в судовому порядку, що і стало причиною звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, хоча своєчасно і належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду відповідно до статей 33,35 КАС України.

Згідно із частиною четвертою статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до частини другої статті 40 КАС України особи, які беруть участь у справі і не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов'язані завчасно повідомити про це суд.

Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснено за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

Згідно поданого відповідачем ОСОБА_2 "Сахара" до Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік за формою №10-ПІ, при середньообліковій кількості штатних працівників облікового складу 95 осіб, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, складала 1 особу при нормативі 4 особи, середньорічна заробітна плата - 22250,53 грн. (а.с.8).

Оскільки товариством не виконано нормативу щодо кількості працевлаштування інвалідів у 2016 році у кількості, визначеній чинним законодавством, тому Тернопільським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів було нараховано адміністративно-господарські санкції в сумі 66751,59 грн. та пеню в сумі 747,60 грн., всього на загальну суму 67499,19 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.(а.с.5) Відповідачем вказані санкції в добровільному порядку не сплачено, що стало причиною звернення позивача до суду для стягнення вказаних сум в примусовому порядку.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21 березня 1991 року №875-ХІІ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон № 875-ХІІ).

Згідно з частиною другою статті 17 Закону №875-ХІІ підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.

Частинами першою, другою статті 19 Закону № 875-ХІІ встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Відповідно до норм статті 20 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України (частина четверта статті 20 Закону №875-ХІІ).

Аналізуючи наявні та досліджені в матеріалах справи докази, суд вважає, що відповідачем не було виконано всіх необхідних заходів по створенню робочих місць для інвалідів і їх працевлаштуванню та не дотримано вимог, встановлених статтею 19 Закону №875-ХІІ, а тому існують всі підстави для застосування до нього адміністративно-господарських санкцій та пені.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №875-ХІІ забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Частиною третьою статті 18 цього Закону визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно наказу Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 року № 316 "Про затвердження форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядку її подання" формою звітності роботодавців про наявність вакантних місць, в тому числі призначених для працевлаштування інвалідів, є форма № 3-ПН, яка заповнюється роботодавцями та подається до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця. за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії.

Відтак, до обов'язків роботодавців стосовно забезпечення прав інвалідів на працевлаштування, крім створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, відноситься також обов'язок надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації такого працевлаштування. З огляду на вищезазначене, звіт за формою 3-ПН є актом інформування органів працевлаштування про створені на підприємстві робочі місця для працевлаштування інвалідів і, водночас, запитом про направлення на підприємство для працевлаштування.

Судом встановлено факт невиконання відповідачем нормативу по працевлаштуванню інвалідів у 2016 році. Крім того, відповідач не інформував Тернопільський міськрайонний центр зайнятості про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів у 2016 році шляхом подання звітності форми № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", про що свідчить лист - відповідь Тернопільського міськрайонного центру зайнятості від 30.03.2017 року № 04/54/1165 (а.с.12) на запит Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів від 14.03.2017 року № 04-167/305. (а.с.10)

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України відповідачем не надано суду будь-яких доказів того, що ним було вжито всіх належних заходів для недопущення господарського правопорушення у вигляді невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2016 році.

Отже, оскільки відповідачем як роботодавцем, який використовує найману працю, у 2016 році не виконано норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, що тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", і в добровільному порядку не було сплачено адміністративно-господарські санкції в розмірі 66751,59 грн. та нараховану пеню в сумі 747,60 грн., суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог шляхом прийняття постанови про стягнення з ОСОБА_2 "Сахара" адміністративно-господарських санкцій та пені у вказаному розмірі.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,86,122,158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сахара" (46002, м. Тернопіль, вул. Коцюбинського, буд.6, ) на користь Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, буд.8, ) адміністративно-господарські санкції в розмірі 66751 (шістдесят шість тисяч сімсот п'ятдесят одна) гривня 59 (п'ятдесят дев'ять) копійок, а також пеню в розмірі 747 (сімсот сорок сім) гривень 60 (шістдесят) копійок на р/р № 0002, ГУДКС України у Тернопільській області, МФО 838012, код одержувача 337977726.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.