Справа № 683/2499/16-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 683/2499/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Завадська О.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

01 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Хмельницькій області, за участю третьої особи Старокостянтинівського районого відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про визнання постанови незаконною в частині призначення подвійного розміру штрафу,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Хмельницькій області (далі УДАБІ в Хмельницькій області), за участю третьої особи Старокостянтинівського районого відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області (далі ДВС ГУЮ у Хмельницькій області) про визнання постанови незаконною в частині призначення подвійного розміру штрафу.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 квітня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском строків звернення до суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати це рішення і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з'ясування обставин справи.

Сторони та третя особа в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Від позивача, через відділ надання інформаційних послуг та діловодства Вінницького апеляційного адміністративного суду, надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За приписами п.1 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу варто залишити без задоволення із таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

Постановою УДАБІ у Хмельницькій області за № 43 від 05 травня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-42 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Також в постанові вказано, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк, постанова надсилається до державної виконавчої служби для її виконання у примусовому порядку. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у цій постанові та становить 13600 грн.

20.07.2015 року державним виконавцем ВДВС Старокостянтинівського управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови УДАБІ у Хмельницькій області за № 43 від 05 травня 2015 року про стягнення штрафу розмірі 13600 грн.

Не погоджуючись з постановою УДАБІ у Хмельницькій області в частині призначення подвійного розміру штрафу, позивач оскаржив її в судовому порядку.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду. При цьому позивачем не наведено достатніх підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Питання щодо строків звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав врегульовані положеннями статті 99 КАС України.

За приписами частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже, чинним процесуальним Законом обмежено право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів певним строком. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно правових відносинах.

За правилами частини 3 статті 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до статті 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Таким чином, аналіз вищезазначених правових норм дає суду підстави для висновку, що для звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів встановлені загальні та спеціальні строки, які покликані дисциплінувати учасників процесу.

Для оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення передбачено спеціальний 10-денний строк, який обчислюється з дня винесення постанови. При цьому слід врахувати, що пропуск такого строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки за наявності поважних причин його пропуску такий строк може бути поновлено.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з частиною 1 якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною першою статті 102 КАС України встановлено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, визначених законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Разом з тим невмотивоване задоволення клопотання апелянта про поновленння пропущеного строку звернення до суду, утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб'єктів звернення до судового захисту, в тому числі фізичних та юридичних осіб, а також поновлення строку на звернення до суду без наявності будь-яких причин було б порушенням закону.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд має виходити з того, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, тобто пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.

Як встановлено судом першої інстанції, 15.04.2015 року головним державним інспектором відділу Північного регіону УДАБК у Хмельницькій області ОСОБА_4 відносно ОСОБА_2 складено Акт про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій та протокол про адміністративне правопорушення № 00072 про те, що ОСОБА_2 порушено ч.4 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної документації.

Як видно з вищезазначених акту та протоколу, вони були складені в присутності позивача, якого повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 30хв. 05 травня 2015 року у приміщенні УДАБК у Хмельницькій області, однак протокол про адміністративне правопорушення останньому вручено не було, оскільки він від підпису та отримання протоколу відмовився. Отже ОСОБА_5 було відомо про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, разом з тим позивач стверджує, що про її існування оскаржуваної постанови дізнався тільки в вересні 2016 року.

Так, постанова № 43 винесена посадовою особою відповідача 05 травня 2015 року, а постанова державного виконавця по стягнення з ОСОБА_2 про стягнення штрафу в подвійному розмірі-- 20.07.2015 року.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів виконавчого провадження позивачу неодноразово направлялись процесуальні документи на виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення № 43 від 05 травня 2015 року.

02 липня 2016 року постановою державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби було арештовано кошти ОСОБА_2 На титульній сторінці виконавчого провадження є відмітка про ознайомлення ним з матеріалами справи 19 липня 2016 року.

20 липня 2016 року від імені позивача, в зв'язку з неможливістю зняття коштів з банківського рахунку КБ «Приватбанк» через арешт коштів, була подана заява про надання йому постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна, про розшук майна, про накладення на нього адміністративного стягнення, а 29 вересня 2016 року він особисто отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, про що є відповідна відмітка та підпис. І лише 07 жовтня 2016 року ОСОБА_2 згідно квитанції № 17 сплатив 6800 грн. штрафу, визначеного постановою по справі про адміністративне правопорушення № 43 від 05 травня 2015 року та звернувся до суду з даною позовною заявою.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що про існування оскаржуваної постанови позивачу було достовірно відомо ще в липні 2016 року, а обставини, на які він посилається як на підстави для поновлення строку звернення до суду, не були підтверджені під час розгляду справи.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено наявності обставин, що перешкоджали йому звернутись до суду в межах строку, визначеного КАС України та КУпАП, та становили об'єктивно непереборні перешкоди, які пов'язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права на оскарження спірного рішення відповідача.

Отже, зважаючи на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що існували певні об'єктивні перешкоди для звернення до адміністративного суду у встановлений ст. 289 КУпАП строк, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7