Справа № 817/1642/16
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"06" червня 2017 р. Справа № 817/1642/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

позивача та представника відповідача:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "19" грудня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби, Головного управління ДФС у Рівненській області, третя особа Головне управління Національної поліції в Рівненській області зобов'язання вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про зобов'язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу у відповідності до положень статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за повних 25 років календарної служби.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду від 19.12.2016р. скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги позивач обґрунтовує тим, що в період з 1990 року по 1992 рік він проходив службу в Збройних силах України, у 1992-1999 роках - в органах внутрішніх справ на посадах начальницького складу та був звільнений за власним бажанням. З серпня 1999 року по серпень 2016 року він проходив службу в органах податкової міліції та був звільнений з посади через скорочення штатів. При звільненні позивачу виплачена грошова допомога відповідно до статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за 16 календарних років служби в податковій міліції, а не за 25 всіх календарних років служби. Однак, позивач вважає, що незважаючи на виплату грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ, він все-одно має право на виплату такої грошової допомоги, яка передбачена статтею 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в новій редакції, оскільки така редакція даної статті передбачає розширене право на вказану грошову допомогу. При звільненні в 1999 році він не відповідав критеріям, які надають право на таку грошову допомогу, передбачену саме поточною редакцією статті 9. За таких обставин, позивач просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач заперечує про задоволення вимог апеляційної скарги і зазначає, що при звільненні позивача з органів внутрішніх справ грошова допомога, передбачена статтею 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», була встановлена у розмірі 5-місячного грошового забезпечення без будь-яких інших критеріїв та обмежень. Вказана стаття закону в редакції, чинній на момент звільнення ОСОБА_3 з органів податкової міліції, передбачає виплату грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до вказаного закону, мають вислугу 10 років і більше. Крім того, норма вказаної статті закону регламентує, що особам, які звільняються із служби повторно, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, що при попередньому звільненні не набули право на отримання такої допомоги. Таким чином, відповідно до позиції представника відповідача, у зв'язку з виплатою позивачу допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ у 1999 році, ОСОБА_3 має право на виплату грошової допомоги лише за роки служби у податковій міліції. Тому, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, полковник міліції, заступник начальника слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Рівненській області, 14.07.2016 відповідно до наказу Державної фіскальної служби України від 11.07.2016 №2007о звільнений з посади та податкової міліції ДФС у запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом «г» Положення про Державну фіскальну службу України (через скорочення штатів).

Згідно з наказом Головного управління ДФС у Рівненській області від 14.07.2016 №36-о ОСОБА_3 виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні згідно з статтею 9 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 16 календарних років служби в органах податкової міліції з дня останнього зарахування на службу.

Відповідно до вказаного наказу вислуга років станом на день звільнення становила 25 років 07 місяців 28 днів, в органах податкової міліції - 16 років 11 місяців 10 днів

22.08.2016 позивач звернувся до керівництва Головного управління ДФС у Рівненській області з заявою щодо донарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні з врахуванням календарної вислуги в органах внутрішніх справ, тобто за 25 календарних років, оскільки позивач вважає, що при нарахуванні одноразової грошової допомоги не було враховано 8 років 8 місяців 18 днів вислуги за період служби в Збройних силах та органах внутрішніх справ.

Листом № 202/14з/17-00-04-217 від 15.09.2016 Головне управління ДФС у Рівненській області надало відповідь позивачу про те, що при звільненні з органів внутрішніх справ у 1999 році ОСОБА_3, була нарахована та виплачена грошова допомога, передбачена статтею 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому підстав для врахування стажу в органах внутрішніх справ в Головного управління ДФС у Рівненській області - немає.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 2262-ХІІ від 09.04.1992 (в редакції, на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ у 1999 році) (далі - Закон №2262) військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які звільняються зі служби, членам сімей відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та пенсіонерам з їх числа, які втратили годувальника, виплачується допомога в порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (в редакції, на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з військової служби або з органів внутрішніх справ виплачується грошова допомога у розмірі 5-місячного грошового забезпечення. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ грошова допомога, передбачена цим пунктом, нараховується з окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, відповідним військовим (спеціальним) званням і процентною надбавкою за вислугу років, а відрядженим для роботи в Радах народних депутатів та їх органах, центральних і місцевих органах державної виконавчої влади, які одержували перед звільненням з військової служби (служби в органах внутрішніх справ) заробітну плату в порядку і розмірах, установлених для працівників цих органів, - з окладу за останньою посадою на день звільнення.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Управління МВС України в Рівненській області від 28.07.1999 №139о/с ОСОБА_3 був звільнений з органів МВС у запас Збройних Сил за пунктом «ж» статті 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за власним бажанням) (а.с.29).

При звільненні ОСОБА_3 грошову допомогу при звільненні відповідно до статті 9 Закону №2262 в порядку та розмірі, які були передбачені редакцією вказаної статті саме на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ, не отримав. Докази отримання позивачем такої допомоги відсутні. У наказі про звільнення позивача з органів МВС відсутнє посилання на проведення такої виплати.

Листи - відповіді Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 19.05.2016 та від 19.10.2016 з наданим розрахунковим листком ОСОБА_3 за 1999 рік (а.с. 24, 27-28), на які послався суд першої інстанції як на доказ виплати позивачу зазначеної у справі допомоги, не можуть свідчити про фактичну виплату такої допомоги і так само про наявність підстав для її нарахування чи виплати.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №2262 (в редакції, на час звільнення позивача з органів податкової міліції) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п'яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до частини 6 статті 9 Закону №2262 особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Згідно з абзацами 5 та 7 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (в редакції, на час звільнення позивача з органів податкової міліції) зазначеним в абзаці першому цього пункту військовослужбовцям, поліцейським і особам рядового і начальницького складу, які звільняються із служби повторно, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, що при попередньому звільненні не набули право на отримання такої допомоги.

Враховуючи той факт, що на час звільнення з органів внутрішніх справ у 1999 році позивач мав вислугу 8 років 8 місяців 18 днів, звільнявся за власним бажанням, на той час не мав права на пенсію, не набув права на отримання грошової допомоги відповідно до статті 9 Закону №22620, не отримав її в розмірі, визначеному п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей», тому одноразова грошова допомога при звільненні з органів податкової міліції у 2016 році повинна виплачуватися за період календарної служби позивача з дня його останнього зарахування на службу з урахуванням періоду попередньої служби в органах внутрішніх справ.

Тобто відповідач - Головне управління ДФС у Рівненській області не правомірно нарахувало та виплатило ОСОБА_3 при звільненні з органів податкової міліції грошову допомогу, передбачену статтею 9 Закону №2262, за період 16 календарних років служби, а не за 25, з урахуванням періоду попередньої служби.

Таким чином помилковим є висновок суду першої інстанції з приводу того, що при першому звільненні з органів внутрішніх справ позивач набув право на отримання грошової допомоги у розмірі та на підставах, що були передбачені вказаною нормою саме у 1999 році, і що йому правомірно йому не було враховано період попередньої служби при нарахуванні та виплаті грошової допомоги у 2016 році при звільненні з органів податкової міліції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає неправильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, а тому судове рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому вона підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "19" грудня 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Рівненській області нарахувати і виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу, у відповідності до положень статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за повних 25 років календарної служби.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "07" червня 2017 р.