Справа № 611/901/16-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 р.Справа № 611/901/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Барвінківського районного суду Харківської області від 24.04.2017р. по справі № 611/901/16-а

за заявою ОСОБА_1

до Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання протиправним рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень-відповідачем на виконання постанови суду,

ВСТАНОВИЛА:

03 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив: визнати протиправними дії відповідача щодо не виконання постанови колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2016 року по справі №611/607/16-а, а також постанови колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня минулого року у справі № 611/901/16-а пенсії в частині відмови застосувати при перерахунку призначеної йому пенсії положення Законів України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»; скасувати розпорядження Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 121839 від 29.12.2016 року та від 04.01.2017 року виданих в порушення вимог постанови колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2016 року по справі №611/607/16-а та постанови колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 у справі № 611/901/16-а; зобов'язати Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області виконати постанову колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2016 року №611/607/16-а та постанову колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня минулого року у справі № 611/901/16-а та здійснити нарахування та виплату індексації та компенсації відповідно до Законів України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» за період невиплати пенсії, тобто із 01.01.2016 року по 31.12. 2016 року, що разом становить 21928,97 грн.; стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 21928, 97 грн., як індексацію грошових доходів та компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати.

Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 24.04.2017 року частково задоволено заяву.

Визнано неправомірними дії Ізюмського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області щодо відмови застосувати при перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії положень Законів України « Про індексацію грошових доходів населення» під час виконання Постанови колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2016 року у справі №611/607/16-а та Постанови колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі № 611/901/16-а.

Зобовязано Ізюмське обєднане управління Пенсійного Фонду України Харківської області здійснити нарахування та виплату сум індексації пенсії ОСОБА_1 при виконанні Постанови колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2016 року у праві №611/607/16-а та Постанови колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі № 611/901/16-а, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з урахуванням раніше нарахованих і сплачених сум пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

В задоволенні вимог іншої частини заяви відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову в частині відмови в задоволенні заяви та прийняти в цій частині нову постанову, якою задовольнити заяву повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 28 липня 2016 року було визнано протиправною відмову Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» із розрахунку 90 відсотків від нарахованої заробітної плати, що враховувалася для обчислення пенсії, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» від 9 грудня 2015 року № 1013 та довідки, наданої прокуратурою Чернігівської області № 18 - 231 від 29 червня 2016 року із застосуванням Законів України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Про компенсацію громадянам втрати частин доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплат», та зобов'язано Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити, починаючи з 01 липня 2016 року, перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» із розрахунку 90 відсотків від нарахованої заробітної плати, що враховувалася для обчислення пенсії, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування с структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» від 9 грудня 2015 року № 1013 та довідки, наданої прокуратурою Чернігівської області № 18 - 231 від 29 червня 2016 року, із застосуванням Законів України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Постановою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2016 року вищевказана постанова Барвінківського районного суду Харківської області від 28 липня 2016 року змінена, а саме третій абзац резолютивної частини рішення викладено у такій редакції: зобов'язати відповідача здійснити, починаючи з 01 січня 2016 року перерахунок призначеної позивачу пенсії, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» із розрахунку 90 відсотків від нарахованої заробітної плати, що враховувалася для обчислення пенсії з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування с структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» від 9 грудня 2015 року № 1013 та довідки, наданої прокуратурою Чернігівської області № 18 - 231 від 29 червня 2016 року, із застосуванням Законів України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 06 вересня 2016 року було надано роз'яснення, відповідно до якого, Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області має здійснити перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії, виходячи з розрахунку 90% від суми щомісячного заробітку без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року з урахуванням раніше проведених виплат, як суму заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка становить 23426 гривень.

Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 07 листопада 2016 року у справі № 611/901/16-а визнано неправомірними дії Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині проведення перерахунку позивачу пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року, з обмеженням її максимального розміру. Скасовані розпорядження Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 121839 від 09 та 20 вересня 2016 року в частині призначення позивачу пенсії з обмеженням її максимального розміру. Зобов'язано Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити, починаючи з 1 січня 2016 року, перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка була чинна на час призначення пенсії, у розмірі 90 % від розміру місячної заробітної плати, яка становить 17848 грн. 52 коп., зазначеної у довідці прокуратури Чернігівської області № 18-231 від 29 червня 2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії з урахуванням проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 року постанову Барвінківського районного суду Харківської області від 07.11.2016 по справі №611/901/16-а скасовано в частині відмови в задоволенні позову та зобов'язання Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області здійснити, починаючи з 01 січня 2016 року, перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, яка була чинна на час призначення пенсії, у розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, яка становить 17848 (сімнадцять тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 52 коп., зазначеної у довідці прокуратури Чернігівської області № 18-231 від 29 червня 2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії з урахуванням проведених виплат і прийнято в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області вчинити певні дії задоволено. Зобов'язано Ізюмське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Харківської області здійснити, починаючи з 01 січня 2016 року, перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, яка була чинна на час призначення пенсії, у розмірі 90% від розміру заробітної плати, яка становить 23426 грн. 00 коп., зазначеної у довідці прокуратури Чернігівської області № 18-231 від 29 червня 2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії з урахуванням проведених виплат, із застосуванням Законів України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Проте, розпорядженнями Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 121839 від 29.12.2016 року та № 121839 від 04.01.2017 року позивачу, як він зазначає, призначена (перерахована) пенсія з 01 січня 2016 року без застосування Законів України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Суд першої інстанції, частково відмовляючи в задоволенні заяви, виходив з того, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані, тобто, відповідно до чинного законодавства компенсація можлива лише в тому разі, коли пенсія нарахована, але не виплачена, а отже позовні вимоги в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню. Вимоги позивача в частині здійснення нарахування та виплати йому індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за період невиплати пенсії, тобто із 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, саме в сумі 6225,5 грн. не підлягають задоволенню, оскільки це є формою втручання в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень та виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача на виконання і на підставі постанови колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 року по справі № 611/901/16-а, згідно з якою перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1М пенсії необхідно здійснити, починаючи з 01 січня 2016 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, яка була чинна на час призначення пенсії, у розмірі 90% від розміру заробітної плати, яка становить 23426 грн. 00 коп., зазначеної у довідці прокуратури Чернігівської області № 18-231 від 29 червня 2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії з урахуванням проведених виплат. Пенсія була перерахована, виходячи з заробітної плати, зазначеної і в постанові суду, і в довідці прокуратури Чернігівської області № 18-231 від 29 червня 2016 року, а саме 23426 грн. 00 коп., а отже позовні вимоги про скасування оскаржуваних розпоряджень також є такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тобто в частині відмови в задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

З аналізу положень ч. 9 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що вказаною нормою визначено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, за якого позивач може подати заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання постанови суду, яку ухвалено на користь цієї особи. Крім іншого, в заяві зазначається відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформація про день отримання виконавчого листа та пред'явлення його до виконання; інформація про хід виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ст. 17 цього Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно ч.1 ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено видається один виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів справи, за заявою ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження № 53371517 від 13 лютого 2017 року на підставі виконавчого листа №611/901/16-а (а.с.146).

Відповідно до фотокопії розпорядження Ізюмського обєднаного УПФУ № 121839 від 29 вересня 2016 року, ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 90 відсотків суми місячного заробітку 17 848,52 грн., в розмірі 16992 грн. 07 коп. Крім того, розпорядженням Ізюмського обєднаного УПФУ № 121839 від 04 січня 2017 року, ОСОБА_1 було проведено перерахунок призначеної пенсії, виходячи з розрахунку 90 відсотків суми місячного заробітку 23426 грн., починаючи з 01 січня 2016 року - в розмірі 21942 грн. 60 коп., починаючи з 31 грудня 2016 року - в розмірі 22011 грн. 80 коп. (а.с. 145).

Щодо вимог заявника про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, колегія суддів зазначає наступне.

Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" передбачена компенсація втрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати.

Методика обчислення суми компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати чітко визначена у ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати". Згідно ст.6 зазначеного Закону компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Частиною другою ст. 46 Закону № 1058-IV, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у звязку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, повязані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Отже, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані, тобто, відповідно до чинного законодавства компенсація можлива лише в тому разі, коли пенсія нарахована, але не виплачена.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що вимога про нарахування та виплату донарахованих сум пенсійних виплат з нарахуванням компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Щодо вимог зобовязання відповідача нарахувати та виплати індексацію пенсії, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг, а поріг індексації величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії.

Стаття 3 даного Закону передбачає, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Згідно ч. 1 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (зі змінами, внесеними Законом № 911-VIII від 24.12.2015 року, які набрали чинності з 01.01.2016 року).

Як передбачено ч.4 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація пенсій, інших виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 4 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 (далі Порядок), індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 № 928-VIII установлено, що у 2016 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Індекс споживчих цін у відсотках згідно офіційно оприлюднених даних в газеті «Урядовий курєр», що є загальновідомими, в 2016 році становить: січень 100,9; лютий 99,6; березень 101,0; квітень 103,5; травень 100,1; червень 99,8; липень 99,9; серпень 99,7; вересень 101,8; жовтень 102,8; листопад 101,8; грудень 100,9.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків, що передбачено абз.6 п. 4 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078.

Разом з тим, слід зазначити, що, п. 5 Порядку передбачено, що сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Відповідно до підпункту 4 пункту 6 вищезазначеного Порядку, індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що прийняття рішення щодо визначення розміру індексації пенсії позивача законодавцем віднесено до виключної компетенції пенсійного органу, а тому розмір недоотриманої суми, що підлягає стягненню з відповідача судом без належного перерахунку органом пенсійного фонду, судом не визначається.

Так, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимоги позивача в частині здійснення нарахування та виплати йому індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за період невиплати пенсії, тобто із 01.01.2016 року по 31.12. 2016 року, саме сумі 6225,5 грн. не підлягають задоволенню, оскільки це є формою втручання в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Що стосується вимог заяви про зобовязання Ізюмське обєднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області виконати Постанову колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2016 року у праві №611/607/16-а та Постанову колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі № 611/901/16-а, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що в цій частині вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки, заявник, звертаючись до суду з даною вимогою, фактично просить зобов'язати відповідача виконати рішення суду, яке вже набрало законної сили, і за приписами ст.ст.14, 255 КАС України повинно виконуватися відповідачем без ухвалення будь-яких додаткових судових рішень. Суд першої інстанції не вправі зобов'язувати відповідача виконувати чи не виконувати рішення суду, яке і так є обов'язковим до виконання для осіб, які беруть участь у справі.

Що стосується вимоги позивача про скасування розпоряджень Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.12.2016 року та від 04.01.2017 року про призначення йому пенсії, оскільки пенсія призначена без застосування Законів України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача на виконання і на підставі постанови колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 року по справі № 611/901/16-а, згідно з якою перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1М пенсії необхідно здійснити, починаючи з 01 січня 2016 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, яка була чинна на час призначення пенсії, у розмірі 90% від розміру заробітної плати, яка становить 23426 грн. 00 коп., зазначеної у довідці прокуратури Чернігівської області № 18-231 від 29 червня 2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії з урахуванням проведених виплат. Пенсія була перерахована, виходячи з заробітної плати, зазначеної і в постанові суду, і в довідці прокуратури Чернігівської області № 18-231 від 29 червня 2016 року, а саме 23426 грн. 00 коп.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягає.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заяви, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Барвінківського районного суду Харківської області від 24.04.2017 року по справі № 611/901/16-а в частині відмови в задоволенні заяви прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Барвінківського районного суду Харківської області від 24.04.2017р. по справі № 611/901/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 06.06.2017 р.