Справа № 493/1528/16-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 травня 2017 року м. Київ К/800/9423/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

на постанову Балтського районного суду Одеської області від 21 листопада 2016 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року

у справі № 493/1528/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

про визнання неправомірним рішення суб'єкта владних повноважень,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому просив визнати неправомірним рішення про відмову у фінансуванні заяви - розрахунку про виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності позивачу за листком непрацездатності та зобов'язати відповідача здійснити фінансування заяви - розрахунку від 25 липня 2016 року на суму 1081,97 грн.

Постановою Балтського районного суду Одеської області від 21 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року, позов задоволено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача, в якій він, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що для цілей сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування позивач був оформлений найманим працівником, тому сплата здійснювалась як за найманого працівника. Разом з тим, вказує на те, що договір про участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування позивач не заключав.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, у червні 2016 року позивач захворів і лікувався в хірургічному відділенні Балтської ЦРЛ відповідно до листка непрацездатності АГЗ № 081506 від 26 липня 2016 року.

Єдиний внесок сплачено по серпень 2016 року включно, а страховий випадок настав 29 червня 2016 року.

Позивач 25 серпня 2016 року подав на ім'я директора Балтської міжрайонної виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заяву - розрахунок на суму 1081,97 грн. для надання матеріального забезпечення застрахованим особам за рахунок коштів Фонду.

26 серпня 2016 року директором Балтської міжрайонної виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності видано наказ № 17-ос про позапланову перевірку ФГ «Сосновий бір» щодо законності та обґрунтованості призначення та виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності позивачу за листком непрацездатності АГЗ № 081506 .

За результатами вказаної перевірки складено Акт перевірки по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 78 від 05 вересня 2016 року за підписом головного спеціаліста Балтської міжрайонної виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Ханейка В.Є., яким засвідчено сплату ЄСВ на користь застрахованої особи ОСОБА_1 в повному обсязі.

23 вересня 2016 року Одеським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі директора Балтської міжрайонної виконавчої дирекції Одеського обласного відділенням Фонду прийнято рішення № 1 про відмову у фінансуванні заяви - розрахунку від 25 липня 2016 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про фермерське господарство» членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про фермерське господарство», члени фермерського господарства і особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню і пенсійному забезпеченню в порядку, встановленому законом.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» члени фермерського господарства мають право на добровільну сплату єдиного внеску. Вони беруть добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування протягом строку, визначеного в договорі про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, але не менше одного року (крім договорів про одноразову сплату).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що господарство регулярно сплачувало, як за працюючу особу, страхові внески на пенсійне страхування, страхування на випадок безробіття, страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності. Доказом цього є відомості надані з пенсійного фонду України Форма ОК-5; ОК-7, які підтверджують відрахування ЄСВ за ввесь період існування фермерського господарства.

Разом з тим, починаючи з 2011 року і по день страхового випадку, по 29 червня 2016 року, єдиний внесок становить більше 31000 гривень,відповідно до акту перевірки по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 78 від 05 вересня 2016 року за підписом головного спеціаліста Балтської міжрайонної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Ханейка В.Є., яким засвідчено сплату ЄСВ на користь застрахованої особи ОСОБА_1 в повному обсязі, а також підтверджено правильність розрахунку на суму 1081,97 грн. для надання матеріального забезпечення застрахованим особам за рахунок коштів Фонду.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що позивачу неправомірно відмовлено у задоволенні фінансуванні заяви-розрахунку про виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності, оскільки він виконував всі умови законодавства як застрахована особа для отримання відшкодування у разі настання страхового випадку.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Балтського районного суду Одеської області від 21 листопада 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року у справі № 493/1528/16-а .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед