Справа № 815/2741/17
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2741/17
УХВАЛА

08 червня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Стефанова С.О., за участю секретаря судового засідання Гунько О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій, скасування постанови про опис та арешт майна, зобовязання вчинити певні дії по звільненню з-під арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій, скасування постанови про опис та арешт майна, зобовязання вчинити певні дії по звільненню з-під арешту майна.

08.06.2017 року від відповідача старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшло письмове клопотання про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, у звязку з тим, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Також 30.05.2017 року через канцелярію суду від представника третьої особи - ОСОБА_4 надійшло письмове клопотання про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, у звязку з тим, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У судовому засіданні відповідач - старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, представник відповідача - Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а також третя особа ОСОБА_4 та його представник підтримали вищезазначені клопотання про закриття провадження по справі.

Позивач та третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні відносно закриття провадження по справі заперечували.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно ч.2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Предметом судового розгляду в даному випадку є публічно правовий спір, тобто спір між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Таким чином, особливістю правовідносин, що виникають, є їх публічно правовий характер, повязаність із сферою реалізації публічної влади.

Проте, слід зазначити, що специфіку публічно правового спору визначає не тільки його субєктний склад, а й підстави виникнення цього спору і тісно повязане з цим питання межі повноважень адміністративного суду.

Отже, загальними критеріями для того, щоб визначити за спірними правовідносинами адміністративну юрисдикцію, є субєктний склад сторін (однією із сторін повинен бути субєкт владних повноважень) та предмет спору відповідно до природи спірних правовідносин (наявність публічно-правових відносин між сторонами під час виконання субєктом владних повноважень владних управлінських функцій на основі законодавства, тобто при реалізації цим субєктом своїх владних функцій та повноважень, визначених законодавством). Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Відповідно до ч. 1 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України держава гарантує непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Сімейного кодексу України за зобовязаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Згідно з розясненнями, наданими у пункті 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 № 6 «Про судову практику у справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян та організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. У таких справах відповідачами суд залучає боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Таким чином, вимоги особи про виключення майна з опису та зняття арешту мають цивільно-правову природу, повязуються з встановленням судом права власності особи на це майно, тому мають розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частиною другою статті 114 Цивільного процесуального кодексу України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Оскільки порядок вирішення спорів у справах за позовами про зняття арешту з майна передбачений Цивільним процесуальним кодексом України, в силу статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України положення статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України та Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» у контексті розгляду даного позову застосуванню не підлягають. Таким чином, посилання позивача на вказані норми є помилковим.

Як вбачається зі змісту позовних вимог та доданих документів дії державного виконавця, повязані з описом майна виплавають з цивільно-правових правовідносин, а тому даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином вимоги по вирішенню публічно-правового спору, що підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, в позові відсутні.

Той факт, що позивачем у справі, є суб'єкт владних повноважень, не змінює правової природи спірних відносин, оскільки характер домінуючого інтересу у спорі є приватноправовим, а не публічно-правовим.

Юрисдикція адміністративних судів, встановлена статтею 17 КАС України, на цей спір не поширюється.

Натомість, сторони, з урахуванням складу сторін спору можуть захищати свої права в суді шляхом звернення до місцевого загального суду з цивільним позовом.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, суд вважає, що провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій, скасування постанови про опис та арешт майна, зобовязання вчинити певні дії по звільненню з-під арешту майна - повинно бути закрито.

Керуючись ст.ст.4,17, 121,п.1 ч.1 ст. 157 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ

Закрити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій, скасування постанови про опис та арешт майна, зобовязання вчинити певні дії по звільненню з-під арешту майна.

Розяснити позивачу, що з відповідним позовом він має право звернутися до місцевого загального суду у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складений та підписаний суддею 09 червня 2017 року. Суддя С.О. Стефанов

.