Справа № 296/234/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сингаївський О.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"06" червня 2017 р. Справа № 296/234/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "06" квітня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у місті Житомирі про визнання протиправною та скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Управління патрульної поліції у місті Житомирі, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.12.2016р. серії АР №753943, яка винесена поліцейським роти №2 батальйону УПП в м.Житомирі ДПП капралом поліції ОСОБА_4, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 28.12.2016р. біля 17-00 год. на проїзній частині вул.Вітрука в м.Житомирі поліцейським роти №2 батальйону УПП в м.Житомирі ДПП капралом поліції ОСОБА_4 винесено постанову серії АР №753943 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. В постанові зазначено, що позивач, керуючи автомобілем 28.12.2016р. о 16 год. 20 хв. по вул.Вітрука, 9 в м.Житомирі, виїжджаючи з прилеглої території порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» та здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив пункт 33.3.21 ПДР України. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки в той час йшов сніг і видимість була обмежена, окрім того, на стоянці не встановлено жодних дорожніх знаків чи дорожньої розмітки, які б вказували на напрямок руху для виїзду. Дорожній знак «В'їзд заборонено», вимоги якого позивач ніби то порушив, встановлений таким чином, що інформація спрямована для водіїв, які повинні рухатися перпендикулярно напрямку руху позивача. Крім того, поряд із виїздом зі стоянки встановлено вуличне освітлення, яке частково засліплює водіїв та обмежує видимість. Крім того, справа про адмінправопорушення була розглянута поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, на проїзній частині вул. Вітрука в м. Житомирі, в темну пору доби при незадовільних погодних умова, чим порушено права позивача, передбачені ст.268 КУпАП.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 06.04.2017 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов. В апеляційній скарзі зазначив, що дорожній знак "В"їзд заборонено" був встановлений з порушенням вимог Національних стандартів України, що позбавило його можливості побачити дорожній знак заздалегідь, та свідчить про відсутність у нього умислу на порушення правил дорожнього руху, а відтак складу правопорушення в його діях. Також зазначив, що постанова була винесена на місці зупинки транспортного засобу та під час винесення постанови поліцейським, йому не було надано скористатись правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача вважає судове рішення законним та просить відхилити апеляційну скаргу позивача.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії АР №753943 від 28.12.2016р. до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. (а.с.8).

Згідно вказаної постанови ОСОБА_3 28.12.2016р. о 16 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом ВАЗ 21121 д.н.з. НОМЕР_1 в м.Житомирі по вул.Вітрука, 9, виїжджаючи з прилеглої території порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» та здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив пункт 33.3.21 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив. Суд встановив, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення від 28.12.2016р. відповідає вимогам закону, а адміністративне стягнення накладено уповноваженою посадовою особою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_5 засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VІІІ (далі - Закон № 580).

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ОСОБА_5 дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.8 Закону №580 поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ОСОБА_5 дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці ОСОБА_5, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 33.3.21 заборонний знак "В'їзд заборонено" забороняє в'їзд усіх транспортних засобів з метою зокрема:

запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом;

запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8;

організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо;

запобігання в'їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9.

Відповідальність за вказане порушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Судом встановлено, що позивач керуючи транспортним засобом ВАЗ 21121 д.н.з. НОМЕР_2 в м.Житомирі по вул.Вітрука, 9, виїжджаючи з прилеглої території порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» та здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив пункт 33.3.21 ПДР України.

Факт вчинення позивачем даного адміністративного правопорушення підтверджується наданими відповідачем фотокопіями з місця вчинення правопорушення (а.с. 30-33).

Не оспорюється факт вчинення правопорушення і самим позивачем.

Так позивач в позовній заяві та в апеляційній скарзі зазначає про наявність такого знаку та вчинення правопорушення, але посилається на розташування знаку поза межами видимості.

Щодо доводів позивача про порушення його прав передбачених ст. 268 КУпАП, колегія суддів зазначає таке.

Згідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Із наведеного вбачається, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 28.12.2016р. відповідає вище переліченим вимогам .

Таким чином, керуючись нормою ст. 252 КУпАП щодо оцінки доказів посадовою особою, яка оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю вважаю, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач, як посадова особа що виконує посадові інструкції, оцінивши докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись чинними нормативно-правовими актами України та своєю правосвідомістю, встановив порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху України та виніс відповідну постанову.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність посилання позивача на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення мав здійснюватися виключно за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення, а не на місці його вчинення.

Відповідно до п.3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП. Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про відмову у задоволенні позову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "06" квітня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

ОСОБА_2

Повний текст судового рішення виготовлено "08" червня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 вул.Хомутецька,11, смт.Брусилів, Житомирська область,12601

3- відповідачу/відповідачам: Управління патрульної поліції у місті Житомирі вул.Покровська, 96, м.Житомир,10000

- ,