Справа № 818/703/17
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 р. Справа №818/703/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

суддів: Соп`яненка О.В., Савицької Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Волкової Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/703/17

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства праці та соціальної політики України, Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України,

треті особи: Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради, Управління соціального захисту населення Глухівської райдержадміністрації

про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства праці та соціальної політики України (далі - відповідач 1), Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (далі - відповідач 2 , Комісія), треті особи: Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради, Управління соціального захисту населення Глухівської райдержадміністрації в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України в частині визнання безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, оформлене протоколом № 104 від 26.12.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 05.02.1990 по 05.06.1990 був призваний на військові збори та виконував службові обов`язки в складі військової частини № НОМЕР_1 по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

20 квітня 1993 року ОСОБА_1 було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорія 3 серії НОМЕР_2 , орган який видав посвідчення -Сумська обласна державна адміністрація.

Згідно витягу з протоколу №104 від 26.12.2016 року комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України вирішили визнати безпідставною видачу посвідчення ОСОБА_1 учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 3.

З рішенням, яке прийнято протоколом №104 про визнання безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 3, позивач не погоджується і вважає його протиправним та необґрунтованим.

Так, відповідно до архівної довідки наданої Галузевим державним архівом МОУ від 29.03.2017 року № 179/1/3326 зазначено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 05.02.1990 року по 05.06.1990 року. Згідно записів в книзі алфавітного обліку військовослужбовців в/ч № НОМЕР_1 значиться: ОСОБА_1 - 100 виїздів. Отримав дозу опромінення - 2 (два), 370. Місце дислокації військової частини за вказаний період: с. Ораное.

Згідно довідки від 25.10.2016 № 51 наданої Глухівським об`єднаним міським військовом комісаріатом Сумської області військовозобов`язаний запасу ОСОБА_1 , 1957 року народження, був призваний Глухівським РВК на спец. збори і дійсно приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 05 лютого 1990 року по 05 червня 1990 року.

Крім того, у військовому квитку серії НОМЕР_3 зазначено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на АЕС у період часу з 05 лютого 1990 року по 05.06.1990 року та має право на пільги та компенсації.

Згідно довідки МСЕК серії 12 ААА № 484798 ОСОБА_1 є інвалідом III групи.

Відповідно до витягу із протоколу Центральної ВЛК захворювання ОСОБА_1 пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Отже, позивач вважає, що надав достатньо документів, які підтверджують факт виконання робіт в зоні відчуження у період часу з 05.02.1990 року по 05.06.1990 року, тобто більше 30 днів, а тому має право користуватися всіма пільгами та компенсаціями, які передбачені ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в тому числі і право на отримання посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, позивач приходить висновку, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, а тому підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представники відповідачів та третіх осіб у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Від Управління соціального захисту населення Глухівської райдержадміністрації до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без участі його представника.

Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради подав до суду письмове пояснення, в якому зазначив, що ОСОБА_1 на обліку в Департаменті не перебуває, з питання отримання посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не звертався.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.12.2016 Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України прийнято рішення у формі протоколу № 104 (а.с. 24), яким визнано безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 3, про що позивача повідомлено листом Управління соціального захисту населення Глухівської районної державної адміністрації від 16.02.2017 № 02-16/496 (а.с. 25).

Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає помилковими висновки відповідача щодо прийняття рішення про безпідставну видачу позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 3, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи рішення про безпідставну видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, відповідач виходив з того, що факт виконання робіт в зоні відчуження протягом більш ніж 30 діб не підтверджено.

Проте, суд не може погодитись з вказаним висновком відповідача, виходячи з наступного.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. № 51 Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. № 51 Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. № 51 Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту);

інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є періоди роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Згідно ч.3 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зазначено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Так, судом встановлено, що згідно записів військового квитка, виданого на ім`я ОСОБА_1 , в період часу з 05.02.1990 по 05.06.1990 він приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримав дозу опромінення Д: 2,370 рентген (а.с. 21).

Також, згідно архівної довідки Галузевого державного архіву Міноборони України від 29.03.2017 № 179/1/3326 (а. с. 23) ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 05.02.1990 року по 05.06.1990 року. Дні роботи в зоні відчуження не зазначено, згідно записів в книзі алфавітного обліку військовослужбовців в/ч № НОМЕР_1 значиться: ОСОБА_1 - 100 виїздів. Отримав дозу опромінення - 2 (два), 370. Місце дислокації військової частини за вказаний період: с. Ораное.

За змістом довідки від 25.10.2016 № 51 наданої Глухівським об`єднаним міським військовом комісаріатом Сумської області військовозобов`язаний запасу ОСОБА_1 , 1957 року народження, був призваний Глухівським РВК на спец. збори і дійсно приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 05 лютого 1990 року по 05 червня 1990 року (а.с. 22).

Відповідно до медичних довідок (а.с. 13, 14) та витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 06.09.2016 № 3832 (а.с. 12) захворювання позивача ІХС: Стабільна стенокардія напруги її ФК. Дифузний та постінфарктний (15.04.2016) кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба III ст., ст.1, ризик дуже високий, СН І. Дисциркуляторна енцефалопатія II ст. з вегетативною дисфункцією, лікворо-венозною дисциркуляцією пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Суд зазначає, що доказів що спростовували б відомості зазначені у довідках відповідачами не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Отже, суд зазначає, що позивачем належним чином підтверджено факт участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 05.02.1990 по 05.06.1990, тобто більш ніж 30 днів.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" територія, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, поділяється на зони.

Такими зонами є:

1 (зона відчуження);

2 (зона безумовного (обов`язкового) відселення);

3. (зона гарантованого добровільного відселення);

4 (зона посиленого радіоекологічного контролю).

Згідно ст. 1 Закону України Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи до територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, в межах України належать території, на яких виникло стійке забруднення навколишнього середовища радіоактивними речовинами понад доаварійний рівень, що з урахуванням природно-кліматичної та комплексної екологічної характеристики конкретних територій може призвести до опромінення населення понад 1,0 мЗв (0,1 бер) за рік, і яке потребує вжиття заходів щодо радіаційного захисту населення та інших спеціальних втручань, спрямованих на необхідність обмеження додаткового опромінення населення, зумовленого Чорнобильською катастрофою, та забезпечення його нормальної господарської діяльності.

Відповідно до ст.2 Закону України Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи залежно від ландшафтних та геохімічних особливостей ґрунтів, величини перевищення природного доаварійного рівня накопичення радіонуклідів у навколишньому середовищі, пов`язаних з ними ступенів можливого негативного впливу на здоров`я населення, вимог щодо здійснення радіаційного захисту населення та інших спеціальних заходів, з урахуванням загальних виробничих та соціально-побутових відносин територія, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, поділяється на зони.

Такими зонами є:

1) зона відчуження - це територія, з якої проведено евакуацію населення в 1986 році;

2) зона безумовного (обов`язкового) відселення - це територія, що зазнала інтенсивного забруднення довгоживучими радіонуклідами, з щільністю забруднення ґрунту понад доаварійний рівень ізотопами цезію від 15,0 Кі/кв. км та вище, або стронцію від 3,0 Кі/кв. км та вище, або плутонію від 0,1 Кі/кв. км та вище, де розрахункова ефективна еквівалентна доза опромінення людини з урахуванням коефіцієнтів міграції радіонуклідів у рослини та інших факторів може перевищити 5,0 мЗв (0,5 бер) за рік понад дозу, яку вона одержувала у доаварійний період;

3) зона гарантованого добровільного відселення - це територія з щільністю забруднення ґрунту понад доаварійний рівень ізотопами цезію від 5,0 до 15,0 Кі/кв. км, або стронцію від 0,15 до 3,0 Кі/кв. км, або плутонію від 0,01 до 0,1 Кі/кв. км, де розрахункова ефективна еквівалентна доза опромінення людини з урахуванням коефіцієнтів міграції радіонуклідів у рослини та інших факторів може перевищити 1,0 мЗв (0,1 бер) за рік понад дозу, яку вона одержувала у доаварійний період;

4) зона посиленого радіоекологічного контролю - це територія з щільністю забруднення ґрунту понад доаварійний рівень ізотопами цезію від 1,0 до 5,0 Кі/кв. км, або стронцію від 0,02 до 0,15 Кі/кв. км, або плутонію від 0,005 до 0,01 Кі/кв. км за умови, що розрахункова ефективна еквівалентна доза опромінення людини з урахуванням коефіцієнтів міграції радіонуклідів у рослини та інших факторів перевищує 0,5 мЗв (0,05 бер) за рік понад дозу, яку вона одержувала у доаварійний період.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року №106 „Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP „Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи.

Згідно затвердженого переліку визначено, що ЧАЕС віднесено до зони відчуження.

Отже, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відомості, відображені у зазначених письмових доказах, не є суперечливими з огляду на специфіку діяльності позивача.

Що стосується посилання відповідача те у оскаржуваному рішенні, що факт виконання позивачем робіт у зоні відчуження не підтверджено, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не надано жодного доказу щодо того, що позивач на час виконання робіт знаходився у іншому місті чи виконував іншу роботу, яка не пов`язана із ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, суд зазначає, що позивач надав усі необхідні документи на підтвердження виконання робіт у зоні відчуження, що у відповідності до ст. 10 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є підставою для отримання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 3 категорії, а тому суд приходить висновку, що оскаржуване рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 26.12.2016 про визнання безпідставною видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 3 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства праці та соціальної політики України, Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, треті особи: Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради, Управління соціального захисту населення Глухівської райдержадміністрації про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України в частині визнання безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, оформлене протоколом №104 від 26.12.16 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складений та підписаний 09.06.2017.

Головуючий суддя О.А. Прилипчук

Суддя О.В. Соп`яненко

Суддя Н.В. Савицька