Справа № 820/6672/16
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 р.Справа № 820/6672/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2017р. по справі № 820/6672/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області висновок від 11.02.2013 року про скасування посвідки на постійне проживання в Україну громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області, про скасування рішення- задоволено.

Скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області висновок від 11.02.2013 року про скасування посвідки на постійне проживання в Україну громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнено на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (вул. Георгієвська, 30-а, м. Маріуполь, 87515).

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідачем зазначено, що вважає постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову незаконною та необґрунтованою у зв»язку з неповним з»ясуванням судом, обставин, що мали значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Як вбачається з висновку ГУ ДМС України в Донецькій області від 11.07.2013 за результатами розгляду матеріалів щодо видачі посвідки на постійне проживання в Україні громадянин В'єтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 1989 по 1999 працював на АТ "Новогорлівський машинобудівельний завод".

У липні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до ВГІРФО Краматорського МВ УМВС України в Донецькій області із заявою про отримання посвідки на постійне проживання в Україні на підставі підпункту 4 пункту 4 Розділу V Прикінцевих Положень Закону України "Про імміграцію".

11.07.2003 ОСОБА_1 був документований Управлінням у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУ МВС України в Донецькій області посвідкою на постійне місце проживання в Україні серії ДН № 15665.

На підставі запиту від 04.06.2013 за № 4/87112 від ГУ ДМС України в Харківській області щодо надання дозволу на імміграцію в Україну та документування посвідкою на постійне проживання громадянина СРВ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Головним управлінням ДМС України в Донецькій області було проведено перевірку матеріалів справи № 73132 щодо документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянина В'єтнаму ОСОБА_1.

У ході перевірки було встановлено, що громадянина В'єтнаму ОСОБА_1 було документовано посвідкою на постійне проживання ДН 15665 від 11.07.2003 з порушенням міграційного законодавства, а саме ОСОБА_1 на час видачі посвідки не міг вважатись таким, що має дозвіл на імміграцію в Україну та не мав права на отримання посвідки на постійне проживання в Україні на підставі підпункту 4 пункту 4 Розділу V Прикінцевих Положень Закону України "Про імміграцію".

На підставі перевірки було винесено висновок від 11.07.2013 ГУ ДМС України в Донецькій області від 11.07.2013 за результатами розгляду матеріалів щодо видачі посвідки на постійне проживання в Україні громадянин В'єтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно якого посвідка на постійне проживання в Україні громадянина СВР ОСОБА_1 визнана такою, що видана всупереч міграційному законодавству, копія направлена до ГУ ДМС України в Харківській області (за місцем проживання відповідача) для виконання, та прийняття заходів щодо вилучення посвідки та запропонування ОСОБА_1 звернутись до територіального підрозділу ДМС з питань отримання дозволу на імміграцію в Україну на загальних підставах.

Не погодившись позивач звернулась до суду з позовом в якому просив суд скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області висновок від 11.02.2013 року про скасування посвідки на постійне проживання в Україну громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обгрунтованими та вважає, що суб'єктом владних повноважень не наведено жодних правових підстав, з якими законодавцем визначено перелік законних підстав для прийняття рішення про скасування посвідки на постійне місце проживання в Україні громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи при наданні позивачу посвідки на постійне проживання в Україні ВГІРФО Краматорського МВ УМВС в Донецькій області проводив перевірку підстав залишення на постійне проживання в Україні позивача, підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію в Україну не виявив та надав позивачу посвідку на постійне проживання в Україні.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначені Законом України "Про імміграцію".

Відповідно до ст. 1 вищенаведеного Закону, імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; імміграційна віза позначка у паспортному документі, що засвідчує право іноземця чи особи без громадянства на в'їзд в Україну для постійного проживання.

Згідно абз.4 п.4 Прикінцевих Положень Закону України "Про імміграцію" від 07.06.2001 року, вважаються такими, що мають дозвіл на імміграцію в Україну іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну до 6 березня 1998 року за Угодою між Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам та Урядом СРСР про направлення і прийняття в'єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємства і в організації СРСР від 2 квітня 1981 року, залишилися проживати в Україні і звернулися протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом із заявою про видачу їм посвідки на постійне проживання в Україні.

Згідно з абз. 6 ст. 1 Закону України "Про імміграцію", посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Так, стаття 12 Закону України "Про імміграцію" передбачає, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано органом, який його видав, якщо: 1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

У відповідності до п.п. 21-24 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №1983 від 26.12.2002 року, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який його видав. Для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу, який приймав рішення про надання такого дозволу. Департамент, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти. Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію".

Таким чином, колегія суддів зазначає, що фактична підстава, на яку посилається відповідач, мала існувати на момент первісного рішення про надання дозволу на імміграцію позивача та видачу посвідки.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що суб'єктом владних повноважень не наведено жодних правових підстав, з якими законодавцем визначено перелік законних підстав для прийняття рішення про скасування посвідки на постійне місце проживання в Україні громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими з вище зазначених підстав і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2017р. по справі № 820/6672/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 06.06.2017 р.