Справа № 823/415/17
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року справа № 823/415/17

09 год. 15 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання - Попельнуха Ю.І.,

за участю:

представника позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті капіталізованих платежів,

встановив:

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Черкаській області подало позов, в якому просить стягнути з ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість по сплаті капіталізованих платежів в сумі 213152 грн 67 коп. зобов'язавши його перерахувати кошти на р/р 0142 в ГУДКС України в Черкаській області, МФО 854018, .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач зобов'язаний провести капіталізацію платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язання фізичної особи-підприємця відшкодувати шкоду, заподіяну здоров'ю працівника відповідно до Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 765 (далі - Прядок). При цьому немає значення той факт, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 припинив свою діяльність не в порядку Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а за власним рішенням.

02 червня 2017 року представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, заява про розгляд справи за його відсутності в матеріалах справи відсутня.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що відповідачем до Фонду передано особову справу по 1-му потерпілому від нещасного випадку на виробництві для продовження страхових виплат по відшкодуванню втраченого заробітку. Згідно акту № 1 форми Н-1 від 25.03.2006 потерпілий - ОСОБА_2 був найманим працівником фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

Відповідно до даних ЄДРПОУ фізична особа - підприємець ОСОБА_1 припинив свою діяльність - 31.01.2017.

03 лютого 2017 року відділенням Фонду в м. Сміла Черкаської області направлено на адресу ОСОБА_1 лист № 66 про добровільну сплату капіталізованих платежів. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення відправлення вказаний лист отримано особисто ОСОБА_1 - 07.02.2017.

Станом на день звернення до суду заборгованість відповідачем не сплачена.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 112 Цивільного кодексу України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги кредиторів задовольняються у першу чергу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

Частиною 2 статті 1205 цього Кодексу встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу (особи, які перебували на утриманні потерпілого у разі його смерті), мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

До підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин (стаття 51 Цивільного кодексу України).

Правову основу, організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон № 1105-XIV).

Основними принципами страхування від нещасного випадку, зокрема, є: своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком; обов'язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.

В силу вимог пункту 2 частини другої статті 45 Закону № 1105-XIV роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду.

Відповідно до положень статей 15, 46 Закону № 1105-XIV Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що здійснює страхування від нещасного випадку, провадить збір та акумулювання страхових внесків.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 46 Закону № 1105-XIV фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків здійснюється за рахунок капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд вважає, що наведеною нормою страхувальника зобов'язано проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках ліквідації (не лише у випадку ліквідації підприємства-банкрута, але й за інших підстав, передбачених законодавством), із застосуванням порядку, який передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 765 від 6 травня 2000 року "Про порядок капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю".

Для покриття витрат Фонду потерпілим на виробництві, які працювали на підприємствах, що ліквідовані, кошти до Фонду сплачуються страхувальником згідно з Порядком капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 765 (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Порядку капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

За змістом пункту 3 Порядку капіталізація платежів розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Відповідно до розрахунку потреб в капіталізації коштів ФОП ОСОБА_3 для розрахунку з потерпілими на виробництві станом на 01.02.2017 капіталізовані платежі у сумі 213152,67 грн підлягають сплаті до Фонду.

Листом № 66 від 03.02.2017 позивач повідомив ОСОБА_1 про добровільну сплату капіталізованих платежів. Вказаний лист отриманий відповідачем особисто, про що свідчить його підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, 07.02.2017, однак заборгованість на момент винесення постанови відповідачем не сплачена.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (20724, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) заборгованість по сплаті капіталізованих платежів в сумі 213152 (двісті тринадцять тисяч сто п'ятдесят дві) грн 67 коп. на р/р 0142 в ГУДКС України в Черкаській області, МФО 854018, .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Гаврилюк

Постанова складена у повному обсязі 07.06.2017.