Справа № 295/417/17
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенцова Л.М.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА
іменем України

"07" червня 2017 р. Справа № 295/417/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Майора Г.І.
суддів: Бучик А.Ю.
Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "21" лютого 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив: 1)визнати протиправними і скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову в призначенні йому одноразової грошової допомоги як інваліду I групи з 01.08.2016 року внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 11.11.2016 року № 97; 2) зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності І групи внаслідок поранення, контузії і захворювань, пов`язаних із виконанням ним обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, відповідно до порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 25.12.2013 року № 975, та статей 6 - 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням вимог зазначеного законодавства щодо його права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 01.08.2016 року; 3) зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання прийнятої на його користь постанови суду протягом п`ятнадцяти діб з дня набрання постановою законної сили.
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 21.02.2017 позов задоволено.
Визнано протиправним і скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 01 серпня 2016 року інвалідності І групи внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, оформленого витягом з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, № 97 від 11 листопада 2016 року.
Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому І групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, в розмірі 250 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення І групи інвалідності, а саме 01 серпня 2016 року, відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
Зобов`язано Міністерство оборони України подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Міністерство оборони України звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ`єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що позивач з жовтня 1948 року по 07.12.1977 року проходив військову службу у Збройних Силах, що підтверджується копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 89 від 31.12.1977 року.
Відповідно до архівної довідки Міністерства оборони Російської Федерації від 14.07.1994 року позивач у період з серпня 1968 року по грудень 1968 року проходив військову службу на території Чешської Республіки в складі військової частини НОМЕР_2 .
Під час проходження служби позивач отримав захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, що підтверджується довідкою про хворобу № 204 від 08.09.1977 року, витягом із протоколу засідання військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку № 77 від 23.02.2004 року, а також довідкою медико-соціальної експертної комісії серії ЖИК № 002783 від 17.12.2003 року, відповідно до якої позивачу встановлена ІІ група інвалідності з 04.12.2003 року, а в подальшому довідкою медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 902069 від 03.08.2016 року, відповідно до якої позивачу встановлена І група інвалідності з 01.08.2016 року.
09.08.2016 року позивач звернувся до Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату із заявою та усіма належними документами стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням І групи інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку.
11.11.2016 року п. 2 протоколу засідання комісії Міністрства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженим заступником Міністра оборони України, заступником Головного управління персоналу Збройних сил України, заступником директора департаменту - начальником відділу гуманітарної політики Департаменту військової освіти, науки, соціальної та гуманітарної політики Міністерства оборони України, заступником директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України, заступником директора Департаменту - начальником відділу Військово-медичного Департаменту, позивачу відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, як особі, звільненій з військової служби до набуття чинності Законом України від 04.04.2006 року № 3597-IV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачу як інваліду І групи, повинна бути призначена і виплачена одноразова грошова допомога відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення йому І групи інвалідності, а саме 01.08.2016 року.
Колегія суддів погоджується, з таким висновком входячи з такого.
Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Частиною другою статті 16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
У разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у відсотках від загальної суми допомоги на випадок загибелі (смерті), встановленої пунктом 5 цієї статті (ч.6 ст.16).
Відповідно до частини 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
а) 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону;
б) 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби (в тому числі і строкової) мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії висловлений Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 справа № 21-446а14 та від 21.04.2015 справа № 21-135а15, який в силу ст.244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Як вже зазначалося, рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (протокол №97 від 11 листопада 2016 року) відмовлено у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з посиланням на те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Відповідно до п.3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно пункту 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Відповідно до п.21.7 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 (далі -Положення № 402) постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року N 36 (z0169-01), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за N 169/5360 (зі змінами), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).
При медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року N 2 (z0177-94), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за N 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи) (п.21.8 Положення № 402).
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач подав належні документи, які зазначені в п.11 Порядку № 975, що свідчать про причини та обставини його захворювання.
Крім того, відповідно до п.12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови (п.13 Порядку №975).
Отже, розпорядник бюджетних коштів, тобто відповідач, мав прийняти одне з двох рішень - про призначення або про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги з передбачених законом підстав.
Відмовляючи позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги відповідач не навів жодної підстави передбаченої ст.16-3 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", коли призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється
Враховуючи, що грошову допомогу по П групі інвалідності позивач не отримував, від має право на отримання одноразової грошової допомоги по 1 групі інвалідності у повному розмірі з 01.08.2016 року.
Щодо доводів відповідача про те, що дана справа розглянута судом з порушенням правил підсудності колегія суддів зазначає таке.
Відповідно п.4 ч.1 ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Встановлено, що даний спір виник щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до ст.16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що дана справа підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду як така, що виникла зі спору фізичної особи з суб`єктом владних повноважень з приводу призначення допомоги.
Безпідставним є доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушено імперативну норму ст.24 КАС України, яка передбачає розгляд і вирішення справи у складі трьох суддів, оскільки зазначеною статтею передбачено випадки розгляду колегією суддів адміністративних справ в адміністративних судах різних інстанцій.
Помилковими є доводи апеляційної скарги про те, що суд позбавив права відповідача - субєкта владних повноважень приймати рішення з певною свободою розсуду та втрутився в дискреційні повноваження.
Застосовуючи механізм захисту права, порушеного суб`єктом владних повноважень у відповідності до ст. ст. 162, 11 КАС України, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому І групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку.
Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.
Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлене із дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "21" лютого 2017 р. без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Міністерство оборони України проспект Повітрофлотський 6,м.Київ 168,03168
4-третій особі: Житомирський обласний військовий комісаріат - вул.С.Параджанова,4,м.Житомир,10001
5-представник відповідача: ОСОБА_2 АДРЕСА_2
6-представник позивача ОСОБА_3 АДРЕСА_3 ,
,