Справа № 804/2458/17
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2017 р. Справа № 804/2458/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської обласної державної адміністрації в особі Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської обласної державної адміністрації в особі Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з вимогами:
- скасувати рішення Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, прийняте відповідно до протоколу № 188 від 17.11.2016 р. в частині відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у визначенні статусу осіб потерпілих від Чорнобильської катастрофи другої категорії (евакуйованих з зони відчуження);
- зобов'язати Київську обласну державну адміністрацію в особі Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році на найближчому засіданні визначити (підтвердити) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 статус осіб потерпілих від Чорнобильської катастрофи другої категорії з 28 серпня 2015 року;
- зобов'язати Дніпропетровську обласну державну адміністрацію в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи видати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посвідчення осіб потерпілих від Чорнобильської катастрофи другої категорії;
- зобов'язати Дніпропетровську обласну державну адміністрацію в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вкчинити дії, направлені на виплату ОСОБА_2 та ОСОБА_3 компенсацій та пільг встановлених законодавством України для осіб потерпілих від Чорнобильської катастрофи другої категорії, починаючи з 28 серпня 2015 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі мають статус осіб потерпілих від Чорнобильської катастрофи другої категорії, що встановлений відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», про що Дніпропетровською обласною державною адміністрацією видані відповідні довідки. Проте за розглядом заяви та документів ОСОБА_3, а також її матері ОСОБА_2 Комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Дніпропетровської обласної державної адміністрації, встановила спірність питання підтвердження статусу ОСОБА_3, а також її матері ОСОБА_2, у зв'язку із чим документи з встановлен ня статусу рішенням від 12.04.2012 року (протокол № 78) були передані до Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році Київської обласної державної адміністрації. Рішенням Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році Київської обласної державної адміністрації, від 28.08.2015 року було відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у визначенні статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження, з підстав відсутності безумовного підтвердження факту евакуації з зони відчуження в установленому порядку. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2016 р. визнано протиправним та скасовано вказане рішення від 28.08.2015 року в частині відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у визначенні ста тусу осіб потерпілих від Чорнобильської катастрофи другої категорії (евакуйованих з зони відчуження) та зобов'язано відповідачів повторно розглянути подані документи щодо встановлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ста тусу осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи другої категорії (евакуйованих з зони відчуження) з урахуванням висновків суду, викладених у даній постанові. Проте за повторним розглядом відповідачем відмовлено у визначенні статусу осіб потерпілих від Чорнобильської катастрофи другої категорії, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду.
Позивачі у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представники відповідачів у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від Київської обласної державної адміністрації надійшли заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що підставою для визначення статусу евакуйованих із зони відчуження, відселених і тих, які самостійно переселилися є довідка про евакуацію, яка видається громадянам, які станом на 26.04.1986 р. постійно проживали і були прописані в зоні відчуження і в установленому порядку евакуйовані. Проте позивачі не були прописані в зоні відчуження і в установленому порядку евакуйовані, з огляду на що їм було відмовлено у визначенні статусу осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи другої категорії.
Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Дніпропетровською обласною державною адміністрацією були видані відповідні посвідчення ОСОБА_2 (1963 року народження) серії НОМЕР_1 від 31.06.1996 року та ОСОБА_3 (1982 року народження) серії НОМЕР_2 17.10.2007 року, осіб, евакуйованих із зони відчу ження у 1986 році (категорія 2).
Вказані посвідчення є безстроковими.
Факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як членів сім'ї ОСОБА_5 (батько) в зоні відчуження на момент аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році було встановлено рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від12.08.1993 року у справі № 2-930.
Рішенням Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році Київської обласної державної адміністрації, від 28.08.2015 року, оформлене протоколом засідання № 180, було відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у визначенні статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження, з підстав відсутності безумовного підтвердження факту евакуації з зони відчуження в установленому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2016 р. у справі 804/548/16 визнано протиправним та скасовано рішення Київської обласної державної адміністрації в особі Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, прийняте відповідно до протоколу № 180 від 28.08.2015 року, в частині відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у визначенні ста тусу осіб потерпілих від Чорнобильської катастрофи другої категорії (евакуйованих з зони відчуження), та зобов'язано відповідачів повторно розглянути подані документи щодо встановлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 статусу осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи другої категорії (евакуйованих з зони відчуження) з урахуванням висновків суду, викладених у даній постанові.

На виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2016 р. у справі 804/548/16 Комісією по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році повторно розглянуто подані документи та прийнято рішення, оформлене протоколом №188 від 17.11.2016 р., яким відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у визначенні статусу осіб, евакуйованих в 1986 році із зони відчуження (на момент аварії на Чорнобильській АЕС зареєстровані в с.Триліси Фастівського району Київської області; компенсацію за втрачене майно не отримували). Також вказано, що рішенням комісії від 25.01.1993 р. протокол №14 ОСОБА_5 відмовлено у визначенні статусу евакуйованого.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-XII) закріплено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно пункту 1 та 2 частини 1 статті 11 Закону № 796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:

1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов'язкового) і гарантованого добровільного відселення;

2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій.

За приписами статті 14 вищезазначеного Закону для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття), - категорія 2; а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які: постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій.

Статтею 15 Закону № 796-XII визначено, що підставою для визначення статусу евакуйованих із зони відчуження, відселених і тих, які самостійно переселилися, відповідно до статті 4 є довідка про евакуацію, відселення, самостійне переселення.

Підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Так, судом встановлено, що Дніпропетровською обласною державною адміністрацією надано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 статус осіб, евакуйованих із зони відчу ження у 1986 році (категорія 2), про що видано безстрокові посвідчення серії НОМЕР_1 від 31.06.1996 року та серії НОМЕР_2 17.10.2007 року відповідно.

Згідно статті 65 Закону № 796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р. №51 (далі - Порядок №51), за пунктом 2 якого посвідчення є докумен том, який підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Згідно пункту 4 Порядку №51 потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження і особам, які постійно проживали у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28 червня 1989 року №224), віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення сірого кольору, серія Б.

Пунктом 6 Порядку №51 потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 р. прожили у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, чи таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б.

У відповідності до пункту 12 Порядку №51, спірні питання щодо визначення статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються відповідними комісіями Київської і Житомирської облдержадміністрацій на підставі довідок та інших документів, що засвідчують факт перебування в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження, виданих місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Рішенням Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році , оформлене протоколом №180 від 28.08.2015 року, останні мотивовані не підтвердженням факту евакуації із зони відчуження в установленому порядку. Оскаржуване у даній справі рішення, оформлене протоколом №188 від 17.11.2016 року, прийняте з тих самих підстав.

При цьому, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2016 р. у справі 804/548/16 встановлено, що судовим рішенням від 12.08.1993 року у справі №2-930 було встановлено факт проживання позивачів на момент Чорнобильської аварії в зоні відчуження, який мав бути врахований Комісією по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, Київської обласної державної адміністрації при при йнятті рішення щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладені обставини у сукупності, рішення Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, оформлене протоколом №188 від 17.11.2016 року, в частині відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у визначенні статусу осіб потерпілих від Чорнобильської катастрофи другої категорії (евакуйованих з зони відчуження) є протиправним.

В свою чергу не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання відповідачів на найближчому засіданні визначити (підтвердити) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 статус осіб потерпілих від Чорнобильської катастрофи другої категорії з 28.08.2015 року, оскільки вказане буде втручанням у дискреційні повноваження відповідного органу.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Разом з тим, суд вказує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Натомість суд в порядку частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, оскільки належним способом захисту прав позивачів буде зобов'язання відповідачів повторно розглянути подані документи щодо встановлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ста тусу осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи другої категорії (евакуйованих з зони відчуження) з урахуванням висновків суду.

Також суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Дніпропетровську обласну державну адміністрацію в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи видати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посвідчення осіб потерпілих від Чорнобильської катастрофи другої категорії та відповідачів вчинити всі необхідні дії, направлені виплату компенсацій та пільг встановлених законодавством України для осіб потерпілих від Чорнобильської катас трофи другої категорії, починаючи з 28 серпня 2015 року, з огляду на те, що спірні правовідносини наразі відсутні, та такі вимоги є передчасними.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської обласної державної адміністрації в особі Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, оформлене протоколом №188 від 17.11.2016 р., в частині відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у визначенні статусу осіб потерпілих від Чорнобильської катастрофи другої категорії (евакуйованих з зони відчуження).

Зобов'язати Комісію по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році повторно розглянути подані документи щодо встановлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ста тусу осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи другої категорії (евакуйованих з зони відчуження) з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський