Справа № 404/542/17
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/542/17
Номер провадження 2-а/404/215/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі : головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря- Чайка О.І. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кропивницького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, третя особа: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із позовом, яким просить визнати протиправними дії Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови йому у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов'язати Кропивницьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області провести перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2016 року відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області № 1042 від 01 грудня 2016 року та виплатити з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період; зобов'язати Кропивницьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області провести донарахування згідно довідки №1069 від 09.12.16 р. Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області з 8.06.16 року; стягнути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницький Кіровоградської області на його користь судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

На обґрунтування вимог зазначає, що перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України Кіровоградської області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. В грудні 2016 року звернувся із заявою до відповідача про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 грудня 2016 року, у зв'язку з підвищенням судової винагороди працюючим суддям. Листом Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області від 09 грудня 2016 року в задоволенні заяви було відмовлено, в зв'язку з « …недоцільністю проведення перерахунку…». Вважає таку відмову незаконною.

В судове засідання позивач, через канцелярію суду, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач- Кропивницьке об"єднане Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, його представник в судове засідання також не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, подав письмові заперечення, згідно яких вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити, розгляд справи проводити у відсутності представника.

В судове засідання третя особа: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, його представник не з"явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Кіровоградському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Кіровоградської області, яке перейменовано згідно Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 21.12.2016 року на Кропивницьке об"єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до положень частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VІ до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VІІІ, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року N 192-VІІІ та рішення Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року №4-рп/2016.

01 грудня 2016 року збільшився розмір заробітної плати працюючого судді, в результаті чого Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області позивачу видано довідку №1042 від 01.12.16 р. про те, що його заробітна плата для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 32 000,00 грн.( а.с. 8).

Позивач 02.12.2016 року звернувся із заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання, у зв'язку із підвищенням мінімальної заробітної плати до Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області та отримав лист від 09 грудня 2016 року про відмову у такому перерахунку . Як вбачається з відповіді Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області від 09 грудня 2016 року , проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання є недоцільним, оскільки відповідно до статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання, призначеного (перерахованого) відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не може перевищувати 10740,00 грн. При цьому, рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013, яким визнано неконституційною вказану норму закону в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів», стосувалося виключно вказаного Закону № 2453-VI від 07.07.2010, який втратив чинність ( а.с.3).

Проте, суд приходить до висновку, що відповідач діяв протиправно, оскільки листом від 09 грудня 2016 року безпідставно порушив та обмежив право позивача на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді, тобто відповідач діяв не на підставі, а поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та законам України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 126 Основного Закону України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч. 5 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Призначення та нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться відповідно до вимог статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у зв'язку зі зміною з 01 грудня 2016 року розміру суддівської винагороди, до відповідача було подано заяву про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, разом з якою було надано довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області № 1042 від 01 грудня 2016 року про заробітну плату.

Згідно з вказаною довідкою суддівська винагорода, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці, склала 32000,00 грн., а тому саме з урахуванням даної суми відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

При цьому , суд зазначає, що Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не містить жодних обмежень щодо максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання, яке перераховується.

Доводи відповідача про те, що максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання, призначеного (перерахованого) відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не може перевищувати 10740,00 грн., оскільки рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013, яким визнано неконституційною вказану норму закону в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів», стосувалося виключно вказаного Закону № 2453-VI від 07.07.2010, який втратив чинність, суд знаходить необґрунтованими, з огляду на наступне.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) статтю 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI.

Згідно з пунктом 6.1 вказаного рішення, вирішуючи питання щодо конституційності оспорюваних положень стосовно встановлення максимального розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) суддів у відставці (третє речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453, стаття 2 Закону № 3668), Конституційний Суд України виходив з того, що у рішенні від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 Конституційний Суд України вже вирішував питання про недопустимість встановлення в законі максимального розміру пенсії суддів або їх щомісячного довічного грошового утримання, наголошуючи, що це обмежить їх обсяг, а також зазначав, що‚ залишивши незмінним зміст права на пенсію та щомісячне довічне грошове утримання суддів, закон звузив обсяг цього права, встановивши граничну межу для таких виплат суддям (абзац шостий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини).

Таким чином, однією з гарантій незалежності суддів є заборона при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг визначених Конституцією України таких гарантій, встановлення максимального розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) суддів суперечать частині першій статті 126 Основного Закону України, що свідчить про необґрунтованість посилань відповідача на поширення висновків рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 лише на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI.

Таким чином, вимоги позивача щодо визнання дій протиправними та зобов»язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області № 1042 від 01 грудня 2016 року, без обмеження граничного розміру, починаючи з 01.12.2016 року є обгрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, вимоги про зобов'язання управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області провести донарахування згідно довідки №1069 від 09.12.16 р. Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області з 8.06.16 року є безпідставними , відповідачем самостійно проведено таке нарахування та сплачено відповідні кошти .

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, на користь позивача суд присуджує з Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в розмірі - 640 грн., понесених при подачі позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 94, 160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов -задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці .

Зобов'язати Кропивницьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області № 1042 від 01 грудня 2016 року, без обмеження граничного розміру, починаючи з 01.12.2016 року, та виплатити різницю між нарахованим та фактично виплаченим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці.

Присудити із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі - 640,00 грн.

У задоволенні решти вимог -відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Бершадська