Справа № 2-а-3132/10/2170
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2012-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2012 р.Справа № 2-а-3132/10/2170

Категорія:9.2.1Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (фізичної особи-підприємця) до Державної податкової адміністрації в Херсонській області, Державної податкової інспекції у м. Херсоні про застосування штрафної санкції,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2010 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Державної податкової адміністрації в Херсонській області, Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання незаконною перевірки, скасування акту перевірки № 332/21/22/23/НОМЕР_1 від 19.04.2010 та рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні від 28.04.10 № НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій в сумі 84386 грн. Рішення було прийнято за висновками планової перевірки з питання додержання вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон про РРО), при проведенні якої було встановлено порушення п. 12 ст. 3 Закону про РРО. Позивач зазначав, що його не повідомили про початок проведення за 10 днів, як того вимагає п.4 ст. 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та п. 4 ст. 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Перевірка почалась та проводилась самовільно, без присутності приватного підприємця або присутності його представника - уповноваженої особи, чим порушено п. 11 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Приватний підприємець є платником єдиного податку, не веде обліку товарних запасів за місцем реалізації, оскільки відсутній нормативно-правовий акт, який би регулював порядок обліку товарних запасів фізичними особами - платниками єдиного податку. Відсутність в книзі обліку доходів та витрат позивача записів в графі 3 "витрати на виробництво продукції" позивач пояснює тим, що в цей період ніяких витрат на виробництво товарів не було, товари придбавались раніш квітня 2010 року. Крім того, звертає увагу суду на те, що в порушення ст. 16 Закону про РРО, яка забороняє проведення планових перевірок частіше одного разу за наслідками звітного року, податковою службою проводилась попередня перевірка 01.04.10. Позивач здійснює облік дорогоцінного металу в спеціальній книзі відповідно до Інструкції про порядок одержання, використання, обліку та зберігання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, облік перевіряється органами Міністерства фінансів, а не податковими органами.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково.

Визнано неправомірним рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні від 28.04.10 № НОМЕР_2 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій в сумі 84386 грн.

Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконною перевірки та скасування акту перевірки Державної податкової інспекції у м. Херсоні від 19.04.2010 № 332/21/22/23/НОМЕР_1.

Відшкодовано з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з даною постановою суду ДПІ у м. Херсоні подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі податкового органу зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою, з 01 січня 2010 року застосовує спрощену систему оподаткування, що підтверджується свідоцтвом про сплату єдиного податку (вид діяльності - роздрібна торгівля ювелірними виробами, посередницькі послуги, здача в оренду нежитлових приміщень).

19.04.2010 працівниками Державної податкової адміністрації у Херсонській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі направлення на перевірку № 356/237 від 22.04.10 та плану перевірок, затвердженого наказом ДПА у Херсонській області № 92 від 24.03.10, була проведена планова перевірка приватного підприємця ОСОБА_1 за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами перевірки складено акт № 332/21/22/23/НОМЕР_1 від 19.04.2010. Податковими ревізорами-інспекторами встановлено порушення п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме не ведення обліку товарних запасів у встановленому порядку за місцем реалізації товару, здійснення продажу товарів, які не відображені в такому обліку, не забезпечення ведення обліку товарів в графі 3 форми № 10 "витрати на виробництво продукції". До акту додано перелік ювелірних виробів на загальну суму 42193 грн., запис про облік яких відсутній в книзі обліку доходів та витрат, за висновками перевіряючих ці товари реалізовані без відображення цих товарів у відповідній графі книги, тобто, є не облікованими. Перевірка здійснена в присутності бухгалтера ОСОБА_3, яка відмовилась від підписання акту перевірки.

Примірник акту був надісланий приватному підприємцю рекомендованим листом та отриманий 26.04.10.

На підставі акту перевірки від 19.04.2010 відповідно до ст.21 Закону про РРО, 28.04.2010 ДПІ у м. Херсоні винесене рішення про застосування штрафних санкцій № НОМЕР_2 на суму 84386 грн., рішення отримано 04.06.2010.

Позивач надав суду Книгу обліку доходів та витрат приватного підприємця № 6 серія МО № 490927, з якої вбачається, що вона розпочата 01.04.10. Також позивачем надано накладні на придбання товарів, які зазначені в додатку до акту перевірки, представник позивача повідомив суд про те, що ювелірні вироби за накладними були придбані в листопаді-грудні 2008 року, тому ніяким чином вони не могли бути зазначені в Книзі обліку доходів та витрат, яка перевірена податківцями. До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні. Попередню Книгу обліку доходів та витрат та накладні перевіряючі посадові особи не досліджували і не просили її надати.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність записів про витрати приватного підприємця за квітень 2010 року в Книзі обліку доходів та витрат не може бути доказом порушення порядку ведення обліку товарів позивача, якщо цих витрат не було і податкова служба не довела наявності таких витрат.

Також вирішуючи справу, суд першої інстанції зауважив, що роздрібна торгівля ювелірними виробами контролюється іншими державними органами. Ст. 16 Закону України від 18.11.1997 № 637/97-ВР "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" відносить до функцій Міністерства фінансів України здійснення державного контролю за обігом та обліком дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Правилами роздрібної торгівлі ювелірними та іншими виробами з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння, які затверджені постановою КМУ від 25.03.99 № 460, (п. 16) передбачено, що приймання ювелірних виробів проводиться суб'єктом господарської діяльності тільки за наявністю супровідних документів, передбачених чинним законодавством, товарно-транспортних накладних (рахунків-фактур, прибутково-видаткових накладних), документів, що підтверджують належну якість виробів.

Враховуючи викладені обставини та з посиланням на ненадання відповідачем в силу приписів ст. 71 КАС України жодних доказів правомірності прийнятого ним рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність рішення податкового органу.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Крім того, колегія суддів акцентує увагу на наступному.

П. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.95 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (- Закон № 265) передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Зі змісту оскаржуваного рішення випливає, що штрафна санкція до позивача застосована на підставі ст. 21 Закону України № 265.

Згідно ст. 21 Закону № 265 до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 6 Закону № 265 облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Отже, для суб'єкта малого підприємництва, яким є позивач, встановлені особливості ведення обліку товарів. Відповідно до пункту 6 статті 9 вказаного Закону реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтв про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продажу підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного органу, уповноваженого провадити державну регуляторну політику.

В судовому засіданні встановлено, що ФОП ОСОБА_1 на час перевірки був платником єдиного податку, що підтверджується свідоцтвом про сплату єдиного податку. ФОП ОСОБА_1 вів Книгу обліку доходів та витрат, реалізацією підакцизних товарів не займався.

Відповідно до абз. 8 ст. 4 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва" від 03.07.98 р. № 727/98 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що форму книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення субєктами малого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлює ДПА України.

Відповідно до п. 8 Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом ДПА України від 29.10.99 р. № 599, для визначення результатів власної підприємницької діяльності на підставі хронологічного відображення здійснених господарських і фінансових операцій платник єдиного податку веде книгу обліку доходів і витрат згідно із додатком 10 до Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, затвердженої наказом ГДПІ України від 21.04.93 р. № 12. При цьому обовязковому заповненню підлягають лише графи "період обліку", "витрати на виробництво продукції", "сума виручки (доходу)", "чистий дохід". Спрощений облік, насамперед, пов'язаний з тим, що платник єдиного податку сплачує податок за ставкою, яка встановлена від виду діяльності, а не від доходу приватного підприємця-платника єдиного податку.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в акті перевірки не вказано про відсутність на місці проведення розрахунків попередньої книги обліку доходів та витрат, хоч посадові особи повинні були зазначити в акті перевірки про таке порушення

Відповідно до п. 1 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою КМУ N 1269 от 26 вересня 2001 року Книга обліку доходів і витрат (далі - книга) ведеться суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), а також особами, які мають пільговий торговий патент для продажу товарів (крім підакцизних) (надання послуг) відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством (далі - суб'єкти підприємницької діяльності).

Виходячи з того, що ст. 3 Указа № 727 визначено, що податковий облік здійснюють тільки платники єдиного податку юридичні особи, то фізичні особи платники єдиного податку такий облік здійснювати не зобов'язані,

Виходячи з аналізу вказаних норм, колегія суддів приходить до висновку, що Книга ф. № 10 призначена виключно для обліку доходів та видатків підприємця, а не для обліку товарів. Як наслідок, у випадку неправильного її заповнення застосовувати штрафні санкції за ст. 21 Закону України № 265 у податкового органу підстав не було.

Доводи апеляційної скарги зазначені висновки суду першої інстанції не спростовують та зводяться до незгоди з ними.

При цьому оскільки в апеляційній скарзі не зазначено жодної вимоги стосовно закриття провадження по справі в частині позовних вимог про визнання незаконною перевірки та скасування акту перевірки Державної податкової інспекції у м. Херсоні від 19.04.2010 № 332/21/22/23/НОМЕР_1, то колегія суддів вважає залишити постанову суду першої інстанції в цій частині без змін.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 є обґрунтованими, підлягають частковому задоволенню, а рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні від 28.04.10 № НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій скасуванню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2010 року у справі № 2-а-3132/10/2170 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян