Справа № 2-а-217/09/2120
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2012-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2012 р.Справа № 2-а-217/09/2120

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Борко А.Л.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі судової колегії:

головуючого-судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 26 травня 2009 року, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 до Міністерства фінансів України, Головного управління праці та соціального захисту населення, Головного управління державного казначейства України в Херсонській області, Міністерства праці та соціальної політики, Головного управління Пенсійного фонду в Херсонській області, управління Пенсійного фонду України Суворовському районі м. Херсона про стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги «Дітям війни»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_20, ОСОБА_18 звернулися до суду з вищезазначеним позовом та просили суд постановити рішення, яким зобовязати відповідачів нарахувати на їх користь недоплачену як дитям війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 - 2007 роки, включно, в сумі 2733,30 грн., також позивачі ОСОБА_19, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом та просили суд постановити рішення, яким зобовязати відповідачів нарахувати на їх користь недоплачену як дитям війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 - 2008 роки.

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона позовні вимоги задоволені частково. Суд зобовязав відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком позивачу за період з 02 квітня 2006 року по 31 грудня 2008 року відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове про відмову в задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі є пенсіонерами та на них розповсюджується дія Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року.

Згідно зі ст. 6 вказаного Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне страхування від 09 липня 2003 року і дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Стосовно позовних вимог за 2006 рік, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»від 20 грудня 2005 року (із змінами, внесеними 19 січня 2006 року), зазначене підвищення пенсій в 2006 році повинно було запроваджуватись поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році так і не визначив порядку виплати 30% надбавки до пенсії «дітям війни», то вимоги, які стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Вирішуючи справу по суті суд першої інстанції вірно застосував рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 у справі щодо відповідності положень ст. 29, 36, ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, п.п. 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 ст. 71, ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік (справа про соціальні права громадян), зокрема, п.12, ст. 71 та ст. 111 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік визнані неконституційними.

З цих підстав, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані положення Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік не можуть бути застосовані, оскільки вони суперечать нормам Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до існуючих законів (ч. 3 ст. 22 Конституції України).

Однак, враховуючи рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян), від 09 липня 2007 року позивачі мали право на підвищення пенсії саме з цієї дати. Таким чином, апеляційний суд вважає, що їх право на перерахунок пенсії підлягає захисту з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Стосовно позовних вимог за 2008 рік, то суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до пп.2 п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»змінено та викладено у наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 року, вище вказані зміни визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому пенсійний орган мав діяти відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Так як вирішувати спори на майбутній час суди не вправі, та суд апеляційної інстанції вважає, що правові підстави для вирішення позовних вимог, які стосуються 2008 року є аналогічними 2007 року, то права позивачів підлягають захисту з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, позивачі мала право на перерахунок підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком за вказаний період, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах.

Також, є необгрунтованими твердження апелянта про те, що розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений Законом №2195-IV не застосовується для розрахунку підвищення до пенсії позивача, так як дійсним законодавством іншого розміру не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про невизначеність законодавства з питання, яким саме органом (Пенсійним фондом або іншим органом), за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата підвищення до пенсії дітям війни, судова колегія вважає необґрунтованими, так як згідно з п. п. 7 п. 2.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції невірно визначив періоди часу, коли право позивачів на отримання підвищеної пенсії було порушено, тому постанова суду підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги викладене, судова колегія вважає, що при винесенні оскарженої постанови судом порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, суд апеляційної інстанції, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, надходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ч.1 ст. 195, ч. 1 ст. 197, ч.3 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ч.1 ст.207, ст. 210, ст.211, ч. 2 ст. 212, ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона задовольнити частково, а постанову Суворовського районного суду м. Херсон від 26 травня 2009 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позови ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 - задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона здійснити виплату підвищення до пенсії ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_21, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

А також, зобовязати управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона здійснити виплату підвищення до пенсії ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_19 з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому КАС України.

Головуючий:

Судді: