Справа № 2-а-491/11
Суддя: Ушакова Н. Є.
Дата ухвалення: 2011-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-491/11
Провадження № 2-а/405/1032/11
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.08.2011 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Ушакової Н.Є., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Васильківському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2011 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на підвищення пенсії за віком у розмірі 30 % мінімальної пенсії, проте відповідач у 2006-2011 році не виконував обов'язку щодо приведення розміру її пенсії у відповідність до статті 6 вищевказаного Закону України, тому просила суд визнати неправомірним дії відповідача відносно не виплати їй щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як дитині війни, зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату на її користь недоплаченої щомісячної соціальної допомоги як дитині війни за період з 01.01.2006 року без обмеження строку, стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.

Заперечуючи проти позову, відповідач послався на відсутність законодавчого визначення величини мінімальної пенсії за віком для обчислення підвищення до пенсії дітям війни і законодавчо визначеного механізму призначення та порядку фінансування проведення таких виплат, неможливість вийти за межі повноважень як органу виконавчої влади та керування у своїй діяльності щодо розмірів виплат підвищення до пенсії дітям війни Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» за № 530 від 28.05.2008 p., Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», а також на те, що проведення таких виплат здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, що визначається лише Законом України про державний бюджет на відповідний рік.

Ухвалою судді Васильківського районного суду від 01.08.2011 року відкрито скорочене провадження у справі, залишено без розгляду позовні вимоги щодо зобов»язання здійснити перерахунок та виплатити підвищення до пенсії як дитині за період з 01.01.2006 року по 28.01.2011 року.

У відповідності до положення ст. 41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розглядаючи справу, суд керувався такими нормативно-правовими актами:

*статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої пенсія дітям війни підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком;

*статтею 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами;

*Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, яким було визнано неконституційними відповідні положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими було зменшено розмір підвищення до пенсії дітям війни;

- статтею 152 Конституції України, згідно якої закони, інші правові акти або окремі їх

положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення

Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність;

- статтею 22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до

чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод;

- статтею 92 Конституції України, якою передбачено, що виключно законами України

визначаються: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні

обов'язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення;

- статтею 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи

місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах

повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

*ч. 1 ст. 6 КАС України, в якій зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси;

*ч.4 ст. 9 КАС України, якою передбачено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу;

- ч.4 ст. 8 КАС України, згідно якої забороняється відмова у розгляді та вирішенні

адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності

законодавства, яке регулює спірні відносини;

*ч.7 ст. 9 КАС України, якою передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону);

*ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в якій зазначено, що мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

*ст.21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», - щодо визначення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

*правовою позицією Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної дії;

*ч.2 ст.99 КАС України, якою передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів;

*Рішенням Конституційного Суду України №19-рп/2010 від 09 вересня 2010 року, яким було визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами»від 18 лютого 2010 року, яким було виключено пункт 2 розділу І: «Пункт 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, - у зв'язку з чим з 09.09.2010 р. справи, пов'язані з соціальними виплатами, розглядаються у порядку адміністративного судочинства, а отже, і шестимісячний строк звернення до адміністративного суду має обчислюватися з 29 січня 2011 року.

19 червня 2011 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" № 3491-VI від 14.06.2011 року, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статей статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011 року і якою встановлено розмір підвищення до пенсії дітям війни в сумі 49,8 грн.

Тому суд вважає, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за період з 29 січня 2011 року по 22 липня 2011 року включно з урахуванням проведених раніше виплат.

Суд також вважає, що не підлягають задоволенню вимоги в частині зобов'язання відповідача в подальшому здійснювати нарахування та виплату щомісячної соціальної допомоги відповідно до положення ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки зазначена вимога не відповідає змісту законодавства. Судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання і не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд керувався постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року N 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави».

Якщо компенсація відповідно до закону сплачується за рахунок держави граничний розмір витрат на правову допомогу не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що особі, яка надає правову допомогу, виплачується 5 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за повний робочий день, якщо компенсація сплачується іншою стороною, то граничний розмір витрат не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Статтею 59 Конституція України передбачено право кожного на правову допомогу.

Згідно рахунку №1240 від 28.07 2011 року ОСОБА_1, за консультаційно-правові послуги при складанні адміністративного позову сплатила філії ТОВ «Надія» суму у розмірі 300 грн (а.с.12-19). Адвокат при розгляді справи у судовому засіданні участь не брав.

Статтею 87 КАС України встановлено, що судові витрати складається із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу, тощо.

Відповідно до ст.98 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалі.

Стаття 97 КАС України передбачає, що суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат , які повинні бути їй компенсовані.

Порядок розподілу судових витрат визначений ст.94 КАС України.

Стаття 163 КАС України встановлює, що в постанові суду, в резолютивній частині, суд зобов'язаний зазначити яким чином розподіляються судові витрати понесені сторонами. Таким чином, судові витрати, понесені стороною при розгляді судової справи, вирішується судом при постановлені судового рішення.

Послуги надаються на підставі договору (стаття 901 Цивільного кодексу) Сума в договорах установлюється за домовленістю сторін (статті 627, 632 ЦК).

Головне призначення гонорару - компенсувати адвокатові зусилля та час, витрачені у процесі надання правової допомоги особі.

Стаття 48 ГПК указує, що визначення розміру витрат за послуги адвоката здійснюється в порядку, установленому Законом України «Про адвокатуру», але цей Закон не містить порядку визначення розміру суми плати за послуги адвоката, у ньому встановлено, що оплата праці адвоката здійснюється на підставі договору між юридичною особою й адвокатом (стаття 12 )

Схвалені Вищою кваліфкомісією адвокатури при КМУ 1 жовтня 1999 р. Правила адвокатської етики поділяють оплату за послуги адвоката на гонорар і фактичні видатки, пов'язані з виконанням доручення.

У складі витрат, які підлягають сплаті за послуги адвоката, відшкодовується лише гонорар, а фактичні видатки, пов'язані з виконання адвокатом доручення, не відшкодовуються.

Згідно позовної заяви, позивач просив суд стягнути на його користь з Пенсійного фонду України в Васильківському районі Дніпропетровської області витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн- за консультаційно-правові послуги при складанні адміністративного позову (а.с.12-19).

Вирішуючи питання про стягнення витрат на послуги адвоката у розмірі 300 грн., з огляду на розумну необхідність судових витрат у такому розмірі для даної справи, суд. вважає ці витрати неспіврозмірними, та такими, що не підлягають стягненню з Пенсійного фонду України в Васильківському районі Дніпропетровської області.

На підставі ч.І п.1 ст. 256 КАС України негайному виконанню підлягає присуджена сума у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 6, 9, И, 70,71, 159, 183-2, ч.І п.1 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1 .Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Васильківському районі Дніпропетровської області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі, визначеному ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 29 січня 2011 року по 22 липня 2011 року.

3.Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Васильківському районі Дніпропетровської області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та виходячи з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 29 січня 2011 року по 22 липня 2011 року включно з урахуванням проведених раніше виплат.

4.3обов'язати Управління пенсійного фонду України в Васильківському районі Дніпропетровської області виконати постанову негайно у межах суми платежу за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Васильківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня отримання її копії.

Суддя: