Справа № 806/684/17
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"07" червня 2017 р. Справа № 806/684/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представник позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "12" квітня 2017 р. у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомтирській області № від 15.02.2017 року.

В обґрунтування позову зазначає, що за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.10.2016р. складено акт перевірки від 24.01.2017 року № 19/06-30-13-02/НОМЕР_1. Перевіркою встановлено порушення позивачем п.185.1 ст.185, п.188.1 ст. 188, п.198.1, п.198 2. п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) на підставі чого було винесено податкове повідомлення-рішення № від 15.02.2017 року, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість за податковими зобовязаннями в розмірі 84028 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 21007 грн. Підставою для донарахувань стали висновки податкового органу про відсутність у позивача права на податковий кредит за господарськими операціями з ПП "Гарде-плюс", ПП "Пайола", ПП "Тера-прайс" та ПП"Дрейфуз", які мають ознаки фіктивності та операції з якими на думку перевіряючих не були реальними та про відсутність об"єктів оподаткування податком на додану вартість при продажу товарів ФОП ОСОБА_5 Вважає, що податковий орган керувався лише суб"єктивними припущеннями, що жодним чином не спростовує реальності таких операцій. Зазначає, що добросовісність його дій як платника податку, полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також достовірність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування. Крім того, вказав, що свідоцтво платників ПДВ ПП "Гарде-плюс", ПП "Пайола", ПП "Тера-прайс" та ПП"Дрейфуз" на момент взаємовідносин з ФОП, є діючими. З огляду на що, вважає податкове рішення протиправним та просить його скасувати.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 15.02.2017 року.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням відповідачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати зазначену постанову та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову.

Зазначає, що в ході позапланової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_5 встановлено заниження податку на додану вартість на суму 84028 грн. На підставі таких висновків, за результатами перевірки, відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення. В обґрунтування своїх висновків вказує на відсутність у позивача права на податковий кредит за господарськими операціями з ПП "Гарде-плюс", ПП "Пайола", ПП "Тера-прайс" та ПП"Дрейфуз", оскільки вони мають ознаки фіктивності, та такі операції, на думку перевіряючих, не були реальними, мають лише документальний характер, що суперечить нормам податкового законодавства. В ході перевірки не підтверджено наявність поставок товарів від ПП "Гарде-плюс", ПП "Пайола", ПП "Тера-прайс" та ПП"Дрейфуз" до ФОП ОСОБА_6 Господарські операції не підтверджені жодними належно оформленими первинними документами.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Встановлено, що на підставі п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20, п. і. 75.1.2 п. 75.1, п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2775-УІ, п. 2 ст. 13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010р. №2464-УІ. наказу Коростенської ОДНІ від 28.12.2016 №800 та ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 18.11.2016р. працівниками Коростенської ОДПІ проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_5 з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.10.2016.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 24.01.2017 року № 19/06-30-13-02/НОМЕР_1.(т.1 а.с.11-46)

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.185.1 ст.185, п.188.1 ст. 188, п.198.1, п.198 2. п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в результаті чого платником занижено податок на додану вартість в сумі 84028,00 грн., в тому числі: березень 2014 на 283,00 грн., квітень 2014 на 17488,00 грн., червень 2014 на 1221,00 грн., липень 2014 на 389,00 грн., вересень 2014 на 4854,00 грн., березень 2015 на 7428,00 грн., квітень 2015 на 8487,00 грн., травень 2015 на 1125,00 грн., червень 2015 на 977,00 грн., липень 2015 на 462,00 грн., лютий 2016 на 17473,00 грн., березень 2016 на 17981,00 грн., квітень 2016 на 5860,00 грн. (т. 1а.с.45)

На підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.02.2017 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість за податковими зобовязаннями в розмірі 84028 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 21007 грн.

Суд першої інстанції скасовуючи податкове повідомлення-рішення контролюючого органу, виходив з такого.

В акті перевірки зазначено, що в порушення п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України фізичною особою-підприємцем завищено податковий кредит за рахунок включення до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість в розмірі 84028 грн. по податкових накладних, отриманих від ПП "Гарде-ППлюс", ПП "Тера Прайс", ПП "Пайола", ПП "Дейфуз".

ФОП ОСОБА_5 у періоді, що перевірявся, перебував у фінансового-господарських взаємовідносинах з суб"єктами господарювання, які згідно ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 18.11.2016 №295/14368/16 мають ознаки фіктивності.

Особи, які здійснювали перевірку, дійшли висновку про відсутність факту реального здійснення господарської діяльності та відсутність об"єктів оподаткування податком на додану вартість при продажу товарів ФОП ОСОБА_5. Правочини, укладені між ПП "Гарде-Плюс", ПП "Тера Прайс", ПП "Пайола", ПП "Дейфуз" та ФОП ОСОБА_5 не спричинили реального настання юридичних наслідків.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач у періоді, що перевірявся, мав господарські відносини з ПП "Гарде-ППлюс", ПП "Тера Прайс", ПП "Пайола", ПП "Дейфуз".

Згідно з підпунктом 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є операції платників податку зокрема з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України (пункт 185.1. статті 185 ПК України).

Згідно з п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Пунктом 198.3. статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1. статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. статті 198 цього Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.6. статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України визначено, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Згідно зі п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до п. 201.6 ст. 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 ПК України).

Виходячи із системного аналізу вказаних норм, необхідною умовою для включення податку на додану вартість до податкового кредиту, що безпосередньо впливає на зменшення суми податкових зобов'язань, є, зокрема, фактична наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), їх зв'язок з господарською діяльністю платника податків. При цьому наслідки у податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто дії, які викликають зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Щодо взаємовідносин ФОП ОСОБА_5 з ПП "Дрейфуз" колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2014 між ПП "Дрейфуз" (Виконавець) та ФОП ОСОБА_5 (Замовник) укладено договір про надання транспортних послуг №3.

Пунктом 1 Договору встановлено, що замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов"язок по виконанню вантажних перевезень за завданням Замовника. Виконавець бере на себе зобов'язання по доставці товару вантажним автотранспортом за призначенням і в терміни погоджені із замовником. Замовник здійснює оплату за виконану роботу згідно акта виконаних робіт на протязі 5 днів з моменту доставки вантажу. (п.3 Договору)

Крім того, 02.04.2014 між ПП "Дрейфуз" (Продавець) та ФОП ОСОБА_5 (Покупець) укладено договір поставки №8. (т. 1 а.с.47)

Пунктом 1.1. Договору встановлено, що продавець зобов"язується поставляти, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти у відповідності з попередньо зробленими замовленнями покупця. Асортимент, кількість, ціна товару вказується у первинних документах (рахунках і накладних) на відпуск товару (п.п.1.2).

Відвантаження товару здійнюється продавцем зі складу.(п.п.1.3)

Згідно п.п.2.1 Договору покупець розраховується за поставлену продукцію шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця згідно пред"явлених рахунків чи накладних на відпуск товару. Ціна на товар визначається на момент відвантаження.

Факт виконання умов договорів підтверджується:

- податковими накладними: від 07.03.2014 №14, від 07.03.2014 №18, від 03.04.2014 №19, від 03.04.2014 №14, від 03.04.2014 №133, від 24.04.2014 №40, від 24.04.2014 №46.(т.1 а.с.54,56,58,60,62,64)

- видатковими накладними: від 07.03.2014 №14, від 03.04.2014 №14, від 03.04.2014 №133, від 24.04.2014 №40. (а.с.51, 57,59,61)

- актами здачі-прийняття робіт: від 07.03.2014 №18, від 03.04.2014 №19, від 24.04.2014 №46.(т.1 а.с.53,55,63)

Також, на підтвердження переміщення товару до матеріалів справи надано товарно-транспортні накладні від 07.03.2014, 03.04.2014, 24.04.2014 (т.1 а.с.170-172)

Оплату по договору проведено у повному обсязі, що підтверджується банківською випискою по рахунку.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що придбаний у ПП "Дрейфуз" підв"язочний матеріал був реалізований ТОВ "Агрофірма Шабо", що підтверджується Договором поставки від 01.03.2014 №010314, специфікацією №2 від 01.04.2014, податковими накладними, накладними та реєстром придбання та подальшого продажу підв"язочного матеріалу (т.1 а.с.119-127,192)

Даний факт підтверджує подальше використання придбаних товарів в господарській діяльності фізичної особи-підприємця.

Факт наявності товару відповідачем не заперечується.

Таким чином умови договору сторонами виконані у повному обсязі, за що проведено відповідну оплату.

Як вбачається з акту перевірки та з пояснень представника відповідача, підставою для висновків контролюючого органу про нереальність господарської операції між ФОП ОСОБА_5О та ПП "Дрейфуз" зокрема, стала ухвала слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 18.11.2016 №295/14368/16 , згідно якої встановлено, що ПП "Дрейфуз" має ознаки фіктивності.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції та критично оцінює такі доводи.

Так, в ухвалі суду, що й викладено у акті перевірки, зазначено: ПП "ДРЕЙФУЗ" код ЄДР 38481413, зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 б. 14. Проведеним оглядом встановлено, що підприємство за вказаною адресою не знаходиться. Засновник, директор та головний бухгалтер - ОСОБА_7, і.к. НОМЕР_2. Встановлено, що ОСОБА_7 є громадянином ОСОБА_8 Федерації. Документом, який підтверджує право на постійне проживання ОСОБА_7 є посвідка на постійне проживання серія КВ №17247/68215, видана відділом ГІРФО ГУ МВС України в Київській області. Відповідно до отриманої інформації посвідка на постійне проживання серія КВ № 17247/68215 на ім'я ОСОБА_7 не видавалась. Згідно повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей ОСОБА_7 не надавав будь-кому право на представлення його інтересів щодо ведення господарської діяльності. Печатку підприємства вилучено під час обшуку 17.05.2016 року, за адресою розташування.

Водночас, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 22.03.2017, вбачається, що ОСОБА_7 став керівником ПП "Дрейфуз" лише з 22.12.2014, тоді як договори між ФОП ОСОБА_5О та ПП "Дрейфуз" були укладені у березні, квітні 2014 та підписані ОСОБА_9 (т.2, а.с.1-3)

Тобто, на момент господарських взаємовідносин між ФОП ОСОБА_5О та ПП "Дрейфуз", ОСОБА_7 керівником ПП "Дрейфуз" не був. У матеріалах справи не міститься жодного документу, підписаного ОСОБА_7

Таким чином, суд вважає безпідставними висновки податкового органу щодо нереальності господарської операції між ФОП ОСОБА_5О та ПП "Дрейфуз".

Щодо взаємовідносин між ФОП ОСОБА_5 та ПП "Гарде-Плюс"колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 03.06.2014 між ПП "Гарде-Плюс" (Продавець) та ФОП ОСОБА_5 (Покупець) укладено договір поставки №07. (т.1 а.с.48)

Пунктом 1.1. Договору встановлено, що продавець зобов"язується поставляти, а покупець прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності у відповідності з попередньо зробленими замовленнями покупця. Асортимент, кількість, ціна товару вказується у первинних документах (рахунках і накладних) на відпуск товару.(п.п.1.2) Відвантаження товару здійнюється продавцем зі складу.(п.п.1.3)

Згідно п.п.2.1 Договору покупець розраховується за поставлену продукцію шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця згідно пред"явлених рахунків чи накладних на відпуск товару. Ціна на товар визначається на момент відвантаження.

03.06.2014 між ПП "Гарде-Плюс" (Виконавець) та ФОП ОСОБА_5 (Замовник) укладено договір про надання транспортних послуг №07/m.(а.с.49)

Пунктом 1 Договору встановлено, що замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов"язок по виконанню вантажних перевезень за завданням Замовника. Виконавець бере на себе зобов'язання по доставці товару вантажним автотранспортом за призначенням і в терміни погоджені із замовником. Замовник здійснює оплату за виконану роботу згідно акта виконаних робіт на протязі 5 днів з моменту доставки вантажу. (п.3 Договору)

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що аналогічні договори були укладені 09.03.2015, а саме: Договір поставки №07 та Договір про надання транспортних послуг №08. (т. 1 а.с.77-78)

Факт виконання умов договорів підтверджується:

- податковими накладними: від 16.06.2014 №42, від 16.06.2014 №38, від 21.07.2014 №56, від 30.09.2014 №96, від 30.09.2014 №102. (т.1 а.с.66,68,70,74,76)

- видатковими накладними: від 16.06.2014 №РН-42, від 21.07.2014 №56, від 30.09.2014 №96, від 19.06.2015 №68, від 30.03.2015 №135, від 24.03.2015 №107, від 16.04.2015 №49, від 22.04.2015 №59, від 22.04.2015 №130, від 22.04.2015 №57, від 29.04.2015 №132, від 18.05.2015 №32, від 05.06.2015 №3, від 13.07.2015 №25. (т.1 а.с.65,69,73,79,81,83, 85,87,88,90,92,94,96,98)

- актами здачі прийняття-робіт: від 16.06.2014 №ОУ-38, від 21.07.2014 №60, від 30.09.2014 №102, від 19.06.2015 №67, від 30.03.2015 №136, від 24.03.2015 №108, від 16.04.2015 №54, від 22.04.2015 №58, від 22.04.2015 №60, від 29.04.2015 №131, від 18.05.2015 №33, від 05.06.2015 №4, від 13.07.2015 №24. (т.1 а.с.67,72,75,80,82,84,86,89,91,93,95,97,99).

На підтвердження переміщення товару до матеріалів справи надано товарно-транспортні накладні. (т.1 а.с.173-185)

Оплату по договору проведено у повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що придбаний товар був реалізований ТОВ "Очаківський Райагрохім", ДП "Дослідне господарство Таїровське", ПСП "Виноградар", ФХ "Терра", ТОВ ТАВР", ПП "Агрофірма Славутич", ТОВ "Лиман", що підтверджується договором поставки від 05.02.2015 №5/02, специфікацією №1, довіреностями, накладними, податковими накладними, реєстром придбання та подальшого продажу підв"язочного матеріалу. (т.1 а.с.129-152,162-165)

Факт наявності товару представником відповідача не заперечується.

Отже, в ході розгляду справи підтверджено використання придбаних товарів в господарській діяльності фізичної особи-підприємця.

Таким чином умови договору сторонами виконані у повному обсязі, за що проведено відповідну оплату.

Що стосується посилань представника відповідача та перевіряючого у акті перевірки на ознаки фіктивності ПП "Гарде-Плюс", що свідчить про нереальність господарських операцій з ФОП ОСОБА_5, суд зазначає таке.

Так, у акті перевірки зафіксовано, що ПП "Гарде-Плюс" код ЄДР 39012097 зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 9. Проведеним оглядом встановлено, що підприємство за вказаною адресою не знаходиться. Засновник, директор та головний бухгалтер - ОСОБА_10, і.к. НОМЕР_3. Встановлено, що ОСОБА_10 є громадянином ОСОБА_11. Відповідно до витягу з бази даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон" ОСОБА_10 перетнув кордон України у напрямку "виїзд" 21.12.2009 року, а тому фактично не міг підписувати бухгалтерські та податкові документи. Згідно повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей ОСОБА_10 не надавав будь-кому право на представлення його інтересів щодо ведення господарської діяльності. Печатку підприємства вилучено під час обшуку 17.05.2016 року, за адресою розташування.

Водночас, згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 03.06.2014 та на 22.03.2017, вбачається, що ОСОБА_10 став директором ПП "Гарде-Плюс" лише з 15.09.2016, тоді як договори між ФОП ОСОБА_5О та ПП "Гарде-Плюс" були укладені у квітні 2014 та підписані ОСОБА_12, який був керівником підприємства з 03.12.2013 (т.1. а.с.243-249)

Тобто, на момент господарських взаємовідносин між ФОП ОСОБА_5О та ПП "Гарде-Плюс", ОСОБА_10 не був уповноважений підписувати будь-які документи від імені підприємства оскільки його керівником на той час не був.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи представника відповідача є безпідставними та нічим не підтверджені.

Щодо господарських взаємовідносин ФОП ОСОБА_5 з ПП "Тера-Прайс" та ПП "Пайола" колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом, між ФОП ОСОБА_5 та ПП "Тера-Прайс" був укладений договір поставки від 14.01.2016 №14 та договір про надання послуг від 14.01.2016 №15.

Згідно умов Договору поставки, ПП "Тера-Прайс" (продавець) зобов"язується поставляти, а ФОП ОСОБА_5 (покупець) прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності у відповідності з попередньо зробленими замовленнями покупця.

За умовами договору про надання послуг, замовник (ФОП ОСОБА_5О) доручає, а Виконавець (ПП "Тера-Прайс") приймає на себе обов"язок по виконанню вантажних перевезень за завданням Замовника.

Факт виконання умов договорів підтверджується:

- видатковими накладними: від 02.02.2015 №6, від 23.02.2016 №175, від 26.02.2016 №176, від 14.03.2016 №РН-000026. (т.1 а.с.100,102,104,108)

- актами здачі-прийняття робіт: від 02.02.2016 №7, від 23.02.2016 №174, від 26.02.2016 №177, від 14.03.2016 №27.(т.1 а.с.101,103,105,109)

На підтвердження переміщення товару до матеріалів справи надано товарно-транспортні накладні. (т.1 .а.с.186-190)

Крім того, встановлено, що 22.03.2016 між ПП "Пайола" (Продавець) та ФОП ОСОБА_5 (Покупець) було укладено договір поставки №49. За умовами договору ФОП ОСОБА_5О придбав у ПП "Пайола" підв"язочний матеріал.

Факт виконання умов договору підтверджується:

- видатковими накладними: від 22.03.2016 №РН-0000061,від 22.03.2016 №РН-0000062, від 06.04.2016 №РН-0000023, (т.1 а.с.106,110,112)

- актами здачі-прийняття робіт: від 22.03.2016 №ОУ-0000063, від 22.03.2016 №ОУ-0000069, від 06.04.2016 №ОУ-0000024 (т.1 а.с.107,111,113)

На підтвердження переміщення товару до матеріалів справи надано товарно-транспортну накладну від 06.04.2016 №06/01. (т.1 а.с.191)

Оплату по договорам з ПП "Тера-Прайс" та ПП "Пайола" проведено у повному обсязі.

Сам факт наявності товару представником відповідача не заперечується.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що придбаний у даних контрагентів товар був товар реалізований , ТОВ "Агрофірма ШАБО", ТОВ "Лиман", ВАТ "Октябрьський", що підтверджується , зокрема, договором поставки від 22.03.2016 №22/03-16, специфікацією №1 від 05.04.2016, накладними.(т.1 а.с.123-157,166-169)

Отже, в ході розгляду справи підтверджено використання придбаних товарів в господарській діяльності фізичної особи-підприємця.

Що стосується посилань контролюючого органу на ознаки фіктивності ПП "Тера-Прайс", на підставі чого було зроблено висновок про нереальність господарської операції з ФОП ОСОБА_5.

Так, у акті перевірки зазначено, що ПП "Тера-Прайс" (код за ЄДРПОУ 39 733811), виписка бухгалтерських та податкових документів здійснювалась особами, які входять до складу "конвертаційного центру". Печатку підприємства вилучено підчас обшуку 17.05.2016 року, за адресою розташування "конвертаційного центру" м. Херсон, вул. 21-го Січня, б. 37.

Отже, контролюючий орган посилається на те, що печатку підприємства вилучено під час обшуку 17.05.2016, тому директором підприємства не могли укладатися будь-які договори.

Водночас, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, договори між ФОП ОСОБА_5 та ПП "Тера-Прайс" укладалися у січні місяці 2016 року та господарські взаємовідносини між ними тривали протягом січня-березня 2016, тобто до вилучення печатки.

Таким чином на час укладення договорів з ФОП ОСОБА_13, ПП "Тера Прайс" було діючим платником податків. Крім того, договори, укладені за підписом керівника підприємства у січня 2016 є чинними, та судом не визнані нікчемними., з огляду на що суд вважає помилковими такі доводи відповідача.

З приводу наявності ознак фіктивності ПП "Пайола", у акті перевірки контролюючий орган посилається на таке.

ПП "Пайола" (код за ), у періоді, що перевірявся, засновником директором та головним бухгалтером була ОСОБА_14 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4). Встановлено, що ОСОБА_14 являється громадянином тимчасово окупованої території АР Крим. Згідно повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей ОСОБА_14 не надавала будь-кому право на представлення її інтересів щодо ведення господарської діяльності. Відповідно до витягу з бази даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон" ОСОБА_14 не перетинала кордон України, а тому фактично не могла підписувати бухгалтерські та податкові документи. Печатку підприємства вилучено під час обшуку 17.05.2016 року, за адресою розташування "конвертаційного центру" м. Херсон, вул. 21-го Січня б. 37.

На підтвердження даного факту, відповідачем надано лист Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 11.08.2016 №5/3/-79 та витяг з бази даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон". (т.1 а.с.232-233)

Водночас, суд не бере до уваги такі доводи представника відповідача, оскільки між Україною та АР Крим державного кордону немає, а ОСОБА_14 республіка Крим є територією України і це є загальновідомим фактом та доказуванню не підлягає.

Крім того, доказів визнання нечинними договорів, укладених за підписом ОСОБА_15 у матеріалах справи не міститься.

Також, договір між ФОП ОСОБА_5 та ПП "Пайола" укладений у березні 2016, тобто до вилучення печатки підприємства, а саме до 17.05.2016. Тому, суд вважає безпідставними такі доводи контролюючого органу.

Отже, укладені між позивачем та ПП "Гарде-Плюс", ПП "Тера Прайс", ПП "Пайола", ПП "Дейфуз" договори виконані сторонами, відсутнє рішення суду щодо визнання укладених договорів недійсним. Тому, доводи відповідача з приводу нереальності здійснення господарських операцій між позивачем та даними підприємствами не підтверджені жодним доказами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що викладені в акті перевірки порушення позивачем вимог п.185.1 ст.185, п.188.1 ст. 188, п.198.1, п.198 2. п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Разом з тим реальність господарських операцій між ПП "Гарде-Плюс", ПП "Тера Прайс", ПП "Пайола", ПП "Дейфуз" та ФОП ОСОБА_5 підтверджено фактом руху активів, а також наявністю інших юридичних фактів, що зумовлені результатами досягнення ділової мети у процесі здійснення законної підприємницької діяльності. Зокрема, виписками руху коштів по рахунках та документами, які підтверджують подальшу реалізацію придбаного товару.

Документальним підтвердженням здійснення зазначених господарських операцій є належним чином укладені договори, видаткові накладні, що засвідчують рух ТМЦ, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), належним чином оформлені податкові накладні, на підставі яких включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, розрахункові документи по оплаті вартості придбаних товарів та послуг, товарно-транспортні накладні, що засвідчують факт транспортування.

В період 2015 - 2016 р.р. контрагенти-постачальники були зареєстрованими платниками податку на додану вартість, при цьому акт перевірки не містить даних, які свідчать про те, що контрагенти позивача не задекларували свої податкові зобов"язання.

Також документи, що супроводжували фінансово - господарські операції з придбання ТМЦ відповідають вимогам щодо оформлення первинних бухгалтерських та податкових документів, відповідають реальному змісту господарських операцій, спричинили реальні зміни майнового стану платника податку

Податковим кодексом України або ж іншим нормативно-правовим актом не встановлено будь-яких обмежень, ніж наявність належним чином оформленої податкової накладної, щодо включення до податкового кредиту суми сплаченого податку.

Податкові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи, відповідають вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-XIV, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, а відтак, є належною підставою для формування ФОП ОСОБА_5 податкового кредиту за результатами господарських операцій із зазначеними контрагентами.

Видаткові накладні, надані на підтвердження господарських операцій із контрагентами, містять назви сторін, їх адреси, найменування товару, його кількість і ціну, а також підписи та печатки постачальника (виконавця) і покупця (замовника). Зазначені реквізити дають можливість в повній мірі ідентифікувати сторін та зміст господарських операцій.

В акті перевірки будь-яких зауважень з приводу неналежного оформлення первинних документів не зазначено.

На момент укладення правочинів, які відповідач вважає безтоварними, та здійснення господарських операцій, обидві сторони правочину були правоздатними і перебували в якості зареєстрованих юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Отже, суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст. 11 КАС України не виявлено.

При цьому, суд зазначає, що доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за спірними угодами, за правилами ч. 2 ст. 71 КАС України відповідач до суду не подав.

В той же час, позивачем в повній мірі документально підтверджено реальність виконання правочинів, а надання податковому органу належним чином оформлених всіх первинних документів, передбачених законодавством, є підставою для формування податкового кредиту у розмірі 84028 грн.

З огляду на зазначене, беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що висновок податкового органу про нереальність здійснення фінансово-господарських операцій, укладених між позивачем та його контрагентами, є безпідставним та таким, що ґрунтується виключно на припущеннях посадових осіб податкового органу.

З огляду на викладене, суд вважає, що висновки Головного управління ДФС у Житомирській області про порушення позивачем п.185.1 ст.185, п.188.1 ст. 188, п.198.1, п.198 2. п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України є безпідставними та спростовані в ході розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанова суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "12" квітня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "07" червня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 АДРЕСА_1,11501

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління ДФС у Житомирській області вул.Юрка Тютюнника,7,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,