Справа № 473/691/17
Суддя: Старжинська О. Є.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/691/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" червня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську позовну заяву ОСОБА_1 до сержанта поліції першої роти батальйону Управління патрульної поліції у місті Херсон Анцибор Андрія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

10.03.2017 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 -звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з позовною заявою до сержанта поліції першої роти батальйону Управління патрульної поліції у місті Херсон Анцибор Андрія Олександровича (далі - відповідач) про скасування постанови від 05.03.2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 122 ч. 1 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначав, що позивач керував 05.03.2017 року автомобілем НОМЕР_1 на 164 км. автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, де була відсутня суцільна лінія горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Розділу 34 Правил дорожнього руху, позивач лише об'їхав вибоїну, що була на шляху його руху, а відповідач не прийняв до уваги його пояснення.

Посилаючись на відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП, представник позивача просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги, вказуючи, що відповідачем при винесені спірної постанови порушено ст.ст. 280, 252 КУпАП в частині ненадання оцінки поясненням позивача щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, не зазначено мотивів їх відхилення, а також адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП не відноситься до переліку адміністративних правопорушень за яке адміністративне стягнення накладається на місці їх вчинення, відсутні докази вчинення правопорушення, вказували на неправомірність притягнення до адміністративної відповідальності без обов'язкової стадії складання протоколу.

Представник відповідача в судовому засіданні в дистанційному режимі відео конференції позов не визнав, підтримав письмове заперечення, де він вказує на дотримання працівником поліції Анцибор А.О. вимог діючого законодавства при притягненні водія ОСОБА_1до адміністративної відповідальності і зазначив, що на підставі п.1 ч.1 ст.255 КУпАП та п.5 Розділу І Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395, поліцейський правомірно виніс постанову про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, без складання протоколу, оскільки протокол складається тільки за правопорушення, передбачені частинами 3 і 4 ст.122 КУпАП. Представник відповідача вважає помилковим посилання позивачем на Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р., так як після прийняття КСУ вказаного рішення Законом України від 14.07.2015р. №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення

безпеки дорожнього руху» розширено перелік статей, за які стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 2 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні встановлено, що 05.03.2017 року сержантом поліції першої роти батальйону Управління патрульної поліції у місті Херсон Анцибор А.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №084750, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 05.03.2017 року о 17 год. 10 хв. керуючи транспортним засобом «Lexus ES350» номерний знак НОМЕР_2 на 164 км. автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки здійснивши обгін транспортного засобу, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху (п.34.1.1).

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу.

Частиною 2 ст.222 КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395.

Відповідно до пункту 4 Розділу І вказаної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Отже, чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Вчинене ОСОБА_1 правопорушення кваліфіковано відповідачем за ч.1 ст.122 КУпАП, тобто відноситься до правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, а тому, навіть у випадку оскарження порушником правопорушення і стягнення, яке на нього накладається, протокол не повинен бути складений відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП.

Щодо посилань представника позивача на Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р., згідно якого розгляд відповідачем справи щодо позивача, який не погоджувався із фактом вчинення правопорушення, без обов'язкової стадії складання протоколу та на місці вчинення правопорушення є неправомірним, то суд зазначає, що вказане Рішення КСУ прийнято до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015р. №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. В Рішенні КСУ не враховано розширення на законодавчому рівні компетенції органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

По суті зафіксованого в оскаржуваній постанові правопорушення суд звертає увагу на таке.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, в тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складання протоколу суд зазначає, що правопорушення повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватися іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху - невиконання вимог дорожньої розмітки, судом створювалися умови для допиту як свідка ОСОБА_4 (оголошувалися неодноразові перерви в судовому засіданні), який є посадовою особою відповідача і яка разом з відповідачем Анцибор А.О. несла службу 05.03.2017 року.

При вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що зазначений свідок був не безсторонній, суд враховує останню обставину, яка є об'єктивною. В даних умовах притягнення до адміністративної відповідальності повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, як воно чиниться, важливим є питання довіри громадян під час виконання цієї публічної функції та неупередженості, достатності гарантій, щоб відкинути всі легітимні підстави сумніватися в його упередженості. За таких умов показання зазначеного свідка у разі його допиту як доказ суд вважав би упередженими.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову АР №084750 від 05.03.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з часу проголошення постанови, а особами, які були відсутні в судовому засіданні, в цей же строк з часу отримання копії постанови.

Суддя: О.Є.Старжинська