Справа № 408/8116/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Соболєв Є.О.
Суддя-доповідач - Міронова Галина Михайлівна
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року справа №408/8116/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Біловодського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 24 березня 2017 р. у справі № 408/8116/16-а (головуючий І інстанції Соболєв Є.О.) за позовом ОСОБА_2 до Біловодського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій незаконними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 14.12.2016 року звернувся до Біловодського районного суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області, в якому просив визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах; зобов'язати відповідача призначити пенсію на пільгових умовах з дати звернення з заявою про призначення пенсії (а.с.4).

Постановою Біловодського районного суду Луганської області від 24 березня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Суд першої інстанції визнав незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії на пільгових умовах; зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області призначити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах, як трактористу-машиністу безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції, відповідно до п. «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), з урахуванням періоду пільгової роботи в якості тракториста в радгоспі «Біловодський» з 28 червня 1986 р. по 25 травня 1993 року з дати звернення із заявою про призначення пенсії; вирішив питання щодо судових витрат (а.с. 86-87).

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що не зараховано до пільгового стажу період роботи з 02.11.1979 року по 17.04.1980 року, оскільки позивач відмовився від подання уточнюючої довідки, період з 13.03.1979 року по 01.11.1979 року та з 28.06.1984 року по 25.05.1993 року, оскільки позивачем не надано уточнюючої довідки (а.с.97-98).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 року замінено в адміністративній справі № 408/8116/16-а первинного відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області на Біловодське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

12 жовтня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області з заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 111).

Відповідно до розписки-повідомлення від 12.10.2016 року до заяви позивачем надано: трудову книжку, довідку про заробітну плату, документи про стаж. Позивачем власноруч було зазначено, що він повідомлений про неврахування до пільгового стажу періодів роботи з 28.06.1984 року по 25.05.1993 року, з 27.05.1993 року по 07.09.1993 року, з 07.09.1993 року по 30.11.1994 року, з 01.12.1994 року по 24.03.1997 року, у зв'язку з ненаданням пільгових довідок. Також зазначено, що він відмовляється від надання документів на комісію при ГУ ПФУ в Луганській області для підтвердження пільгового стажу (а.с. 112).

Позивачем 12.10.2016 року подано заяву, в якій він просив період роботи на підприємстві ПСП «Горняк» та ВБФ «Бокар» з 27.05.1993 по 07.09.1993 року та з 07.09.1993 року по 30.11.1994 року не враховувати до розрахунку пенсії у зв'язку з неможливістю надати довідку (а.с. 113).

Управлінням Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області позивачу надіслано повідомлення від 18.11.2016 року про відмову в призначенні пенсії, яке обґрунтовано тим, що загальний стаж роботи трактористом на пільгових умовах склав 17 років 08 місяців 7 днів, не зараховано до пільгового стажу період роботи з 02.11.1979 року по 17.04.1980 року, оскільки позивач відмовився від подання уточнюючої довідки, період з 13.03.1979 року по 01.11.1979 року та з 28.06.1984 року по 25.05.1993 року, оскільки позивачем не надано уточнюючої довідки (а.с.5).

Відповідно до записів у трудовій книжки, позивач у періоди: з 13.03.1979 року по 01.11.1979 року працював трактористом 3-го класу в Біловодській райсільгосптехнікі, з 02.11.1979 року по 17.04.1980 року трактористом 3-го класу в Біловодському райоб'єднанні з агрохімічного обслуговування сільського господарства, звідки був звільнений у зв'язку з призовом на службу до лав Радянської Армії, з 28.06.1984 року по 25.05.1993 року працював трактористом та трактористом-машиністом в радгоспі «Біловодський» (а.с.6-14).

За довідкою ПрАТ «Біловодське» від 01.12.2016 року № 78 позивач був прийнятий в радгосп «Біловодський» на посаду тракториста з 28.06.1984 року по 25.05.1993 року (а.с.22).

Поясненнями свідків в суді першої інстанції підтверджено, що позивач в період з 1986 р. по 1993 рік працював трактористом та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції у зазначений період, працюючі на тракторі повний робочий день, проводив культивацію, боронування, оранку та інші види польових робіт, пов'язаних із вирощуванням сільськогосподарської продукції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем наданими документами та показаннями свідків доведено пільговий стаж роботи повний робочий день у вказаний період.

Спірним питанням даної справи є право позивача на зарахування до пільгового стажу періодів роботи, які не зараховані позивачу для призначення пенсії на пільгових умовах за п. «в» статті 13 Закону № 1788-XII.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується частково, з наступних підстав.

Позивач оскаржував відмову в призначенні пенсії в цілому, а не окремий період з цієї відмови, тому суд першої інстанції повинен був перевірити всі періоди, за якими відповідач не врахував до пільгового стажу позивача визначені останнім періоди його роботи (а.с. 5 зв.бік).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом № 1788-XII та Законом № 1058-IV.

Відповідно до пункту «в» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві.

Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії „тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Згідно із пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі (абзац перший пункту 17 Порядку № 637).

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Згідно пунктів 2, 3, 20 даного Порядку, у разі, якщо документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків; за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містять неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи; у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Колегія суддів зазначає, що трудовою книжкою позивача підтверджується спеціальний стаж роботи, а показаннями свідків підтверджується, що позивач у спірні періоди роботи був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції. Записи у трудовій книжці не мають дефектів або недоліків. Отже, позивачем надано усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження пільгового стажу.

Відповідно до вимог статей 11, 69 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Колегія суддів вважає за потрібне відзначити і ті обставини, які залишилися поза увагою суду при вирішенні позовних вимог.

Статтею 2 Закону України № 2636 від 2 червня 2005 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» частину першу статті 2 Закону України "Про загальний військовий обов'язок і військову службу" (2232-12) (Відомості Верховної Ради України, 1999 р., N 33, ст. 270) доповнити абзацом другим такого змісту:

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12) або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15). Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах".

Згідно вимог статті 100 Закону N 1788-XII особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

За приписами Положення «Про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління», затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 22.12.2014 року № 28-2 та зареєстрованого в міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за № 41/26486 Управління Фонду має право: отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Тобто, відповідач повинен був сприяти позивачеві в наданні документів для призначення пенсії якщо у нього виникли сумніви, які повинні бути обґрунтованими, а не суб'єктивним тлумаченням органом владних повноважень документів, що потребують законодавчо визначеної оцінки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що період роботи з 28 червня 1986 р. по 25 травня 1993 року позивача підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Стосовно посилання апелянта на п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 ( далі - Порядок № 22-1), колегія суддів зазначає наступне.

За положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено право відповідача на проведення перевірки. Згідно до п. 4.2. Порядку 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Колегія суддів зазначає, що вказані норми передбачаються право відповідача на здійснення перевірки саме підприємства, тобто, перевірка здійснюється за місцем його реєстрації на час її здійснення, а не адреси, зазначеної в довідці.

Враховуючи викладене, відповідач, маючи сумніви щодо підтвердження факту наявності у позивача пільгового стажу та враховуючи конкретні обставини справи, має право на звернення до підприємства, на якому працював позивач, із вимогою про надання необхідних додаткових документів.

Разом з цим, неможливість проведення перевірки не може бути підставою для відмови в зарахуванні періоду роботи до пільгового стажу.

Таким чином, наявними в матеріалах справи документами підтверджується наявність у позивача більше 20 років спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII.

Посилання відповідача на ненадання позивачем документів, визначених п. 11 Порядку, як підстава для відмови в призначенні пільгової пенсії, є необґрунтованими, оскільки цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Апеляційний суд вважає, що у позивача є право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «в» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII з дня звернення за пенсією.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Колегія суддів з метою повного захисту прав та інтересів позивача вважає вийти за межі позовних вимог - скасувати повідомлення Біловодського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області за № 2980/02-23 від 18.11.2016 року про відмову в призначенні пенсії та, виходячи з дискреційних повноважень Біловодського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області, зобов'язати відповідача призначити пенсію ОСОБА_2 із зарахуванням до пільгового стажу періоди його роботи з 13.03.1979 року по 01.11.1979 року трактористом 3-го класу в Біловодській райсільгосптехнікі, з 02.11.1979 року по 17.04.1980 року трактористом 3-го класу в Біловодському райоб'єднанні з агрохімічного обслуговування сільського господарства, звідки був звільнений у зв'язку з призовом на службу до лав Радянської Армії, з 28.06.1984 року по 25.05.1993 року трактористом та трактористом-машиністом в радгоспі «Біловодський».

Зазначений спосіб судового захисту узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи відповідно до абзаців 10, 11 частини 2 статті 162 КАС України та дискреційними функціями відповідача.

Також, колегія суддів не приймає посилання апелянта на неправомірність рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору з апелянта на користь позивача.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Отже, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку щодо стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив часткове порушення норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення.

Керуючись ч. 2 ст. 11, ст.ст. 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Біловодського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 24 березня 2017 р. у справі № 408/8116/16-а, - задовольнити частково.

Постанову Біловодського районного суду Луганської області від 24 березня 2017 р. у справі № 408/8116/16-а, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Біловодського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Скасувати повідомлення Біловодського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області за № 2980/02-23 від 18.11.2016 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов'язати Біловодське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи: з 13.03.1979 року по 01.11.1979 року трактористом 3-го класу в Біловодській райсільгосптехнікі, з 02.11.1979 року по 17.04.1980 року трактористом 3-го класу в Біловодському райоб'єднанні з агрохімічного обслуговування сільського господарства, звідки був звільнений у зв'язку з призовом на службу до лав Радянської Армії, з 28.06.1984 року по 25.05.1993 року трактористом та трактористом-машиністом в радгоспі «Біловодський» і призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за п. «в» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Г.М. Міронова

Судді: Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко