Справа № 2-а-1216/11/1470
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2012-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2012 р.Справа № 2-а-1216/11/1470

Категорія: 8.2.6Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

за участю сторін:
ПАТ Миколаївський КХПОСОБА_5 (довіреність)
СДПІОСОБА_6 (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства „Миколаївський комбінат хлібопродуктів на Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2011 року по справі за позовом відкритого акціонерного товариства „Миколаївський комбінат хлібопродуктів до спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановиЛА:

Позивач, відкрите акціонерне товариство „Миколаївський комбінат хлібопродуктів, звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2011 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, публічне акціонерне товариство „Миколаївський комбінат хлібопродуктів подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та винесеним з порушенням норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що відкрите акціонерне товариство «Миколаївський комбінат хлібопродуктів»зареєстроване як юридична особа 19.08.98 виконавчим комітетом Миколаївської міської ради (а.с.8).

Основними видами діяльності позивача є виробництво продуктів борошномельно-круп'яної промисловості, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту (а.с.9).

15.12.05 ВАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів»уклало договір кредиту на суму 2700000 доларів США з банком AS «Trasta Komercbanka», який є резидентом Латвії (а.с.33).

За цим договором підприємство сплатило банку 377594,43 доларів США (2965198,81 гривень) процентів за користування кредитом (а.с.11).

Актом перевірки від 01.02.11 №80/40/00952114 зазначені дії підприємства щодо не утримання податку з доходу, нарахованого на користь нерезидента, кваліфікували як порушення п. а, 13.1 ст.13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»(а.с.22).

15.02.11 уповноваженою особою СДПІ ухвалене податкове повідомлення-рішення № про донарахування підприємству недоїмки з податку на прибуток в сумі 296519,88 гривень та штрафу на суму 74129,97 гривень (а.с.10).

Відповідно до п.13.1. ст.13 Закону №334 будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях) оподатковуються у порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Відповідно до п.13.2. ст.13 Закону №334 резиденти, що здійснюють на користь нерезидента будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності, зобов'язані утримувати податок з таких доходів за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачене нормами міжнародних угод, які набрали чинності.

Характер наданих нерезидентом послуг підпадає під дію ст.11 Конвенції між Урядом України і Урядом Латвійської Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доход і на майно «проценти».

Відповідно до п. 1 ст. 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Латвійської Республіки проценти, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій другій Державі.

Водночас п. 2 ст. 11 цієї Конвенції передбачено, що такі проценти можуть також оподатковуватись у тій Договірній Державі, в якій вони виникають, відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо одержувач фактично має право на проценти, податок, що стягується, не повинен перевищувати 10 процентів від загальної суми процентів. При цьому механізм усунення подвійного оподаткування передбачено ст. 24 цієї Конвенції.

Слід зазначити, що випадки, коли проценти, які виникають у Договірній Державі, повинні звільнятися від оподаткування в цій Державі, передбачено п. 3 ст. 11 вказаної Конвенції. Зокрема це стосується процентів, якщо вони одержуються і дійсно належать уряду другої Договірної Держави, включаючи його політико-адміністративні підрозділи і місцеві органи влади, Центральний банк або будь-яку фінансову установу, що повністю належить цьому уряду, або проценти, які одержуються за позиками, що гарантуються цим урядом.

Національним законодавством України (ст.13 Закону №334), саме таке оподаткування і передбачене. У цьому випадку Конвенцією лише зменшується розмір податку з 15% до 10%, а також надається можливість на залік цього податку у іншій країні, якщо це передбачено національним законодавством.

Про помилковість позиції позивача також свідчить порівняння ст.11 Конвенції зі ст.7 Угоди, яка прямо передбачає звільнення резидентів Латвії від сплати податків в Україні. Разом з тим, оподаткування доходів від процентів, авторських прав і ліцензій (роялті), виділені в окремі статті з іншими режимами регулювання.

Таким чином, проценти, які виплачуються резидентом України резиденту Латвійської Республіки, можуть оподатковуватись в Україні відповідно до її законодавства з урахуванням норм міжнародних угод щодо максимального розміру ставки податку та інших особливостей оподаткування за цими угодами. Положення ст. 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Латвійської Республіки не можуть трактуватися як такі, що надають платнику податку права вибору, в якій саме з двох договірних держав здійснюватиметься оподаткування одержаного доходу. Таке витлумачення, при вирішенні даної справи, не відповідає дійсному змісту вказаних міжнародних угод та суті податку за визначенням ст. 2 Закону "Про систему оподаткування".

Зазначену правову позицію також висловив Верховний Суд України у постанові від 21.09.04 по справі за позовом ВАТ «Акціонерний банк У.»до податкової інспекції (а.с.70).

Відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України, - при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України.

Надана позивачем судова практика з розгляду, на його думку, аналогічних спорів, - судом апеляційної інстанції до уваги не приймається, оскільки вона не відповідає вимогам ч. 2 ст. 161 КАС України та не була предметом узагальнення Вищім адміністративним судом та відповідне розяснення зі спірного питання відсутнє.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги відкритого акціонерного товариства „Миколаївський комбінат хлібопродуктів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення належним чином не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства „Миколаївський комбінат хлібопродуктів на Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2011 року по справі № 2-а-1216/11/1470, - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2011 року по справі за позовом відкритого акціонерного товариства „Миколаївський комбінат хлібопродуктів до спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі 29 лютого 2012 року.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3