Справа № 804/2421/16
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2017 р. м. Київ К/800/28107/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

суддів: Гончар Л.Я.,

Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2016 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року

у справі № 804/2421/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет»

до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про визнання протиправним та скасування припису,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» звернулось до суду з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування припису від 06 квітня 2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «АТБ-маркет», посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати та прийняти нове - про задоволення позову. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що позивач не є власником нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, Деснянський район, вул. Миколи Лаврухіна, 9, а тому складений стосовно нього оспорюваний припис є протиправним і підлягає скасуванню.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу Державна архітектурно-будівельна інспекція України просила залишити таку без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Судами встановлено, що ТОВ «АТБ-Маркет» 01 серпня 2015 року уклало договір оренди № 49-2015/2 з ТОВ «Істрейт», відповідно до умов якого ТОВ «Істрейт» передало в тимчасове володіння та користування об'єкт нерухомості, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Миколи Лаврухіна, 9. Під час укладання зазначеного договору оренди ТОВ «Істрейт» не зазначало, що об'єкт нерухомості не введений в експлуатацію, щодо нього ведуться будь-які дії з оформлення, переоформлення правовстановлюючих документів.

Відповідно до змісту акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 06 квітня 2016 року ТОВ «Істрейт» подав, а відповідач зареєстрував декларацію про початок виконання будівельних робіт: «Реконструкція нежитлових приміщень (літ. А) під магазин продовольчих та непродовольчих товарів з розвантажувальною рампою за адресою: вул. Миколи Лаврухіна, 9 у Деснянському районі м. Києва» від 31 серпня 2015 року № КВ 56.

В акті перевірки від 06 квітня 2016 року зазначено, що ТОВ «Істрейт» і ТОВ «АТБ - маркет» експлуатують нежитлове приміщення під магазин без прийняття його до експлуатації у встановленому порядку, чим порушено ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У зв'язку з виявленим порушенням посадова особа відповідача склала стосовно ТОВ «АТБ - маркет» припис від 08 квітня 2016 року, у якому зазначено: з 06 квітня 2016 року заборонено експлуатацію нежитлових приміщень (магазину «Продтовари» літ А) під магазин продовольчих та непродовольчих товарів «АТБ» по вул. Миколи Лаврухіна, 9 у Деснянському районі м. Києва до усунення правопорушень; усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у термін до 06 травня 2016 року.

Вважаючи вказаний припис протиправним, ТОВ «АТБ - маркет» звернулось з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не заперечується факт експлуатації приміщення по вул. Миколи Лаврухіна 9 у м. Києві. Водночас, докази того, що спірний об'єкт нерухомості прийнято в експлуатацію, відсутні.

Суд касаційної інстанції не може погодитись з таким висновком судів попередніх інстанцій у повній мірі та зазначає наступне.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відповідно до ч. 10 ст. 39 цього Закону замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Аналіз викладених положень норм чинного законодавства дає підстави для висновку про те, що обов'язок щодо введення об'єкта будівництва в експлуатацію покладено саме на замовника.

Таким чином, надаючи правову оцінку спірному припису відповідача від 06 квітня 2016 року в частині зобов'язання ТОВ «АТБ-маркет» усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у термін до 06 травня 2016 року, які, очевидно, підлягають усуненню шляхом введення об'єкта будівництва в експлуатацію, слід виходити з того, чи є позивач замовником у розумінні положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Водночас, суди попередніх інстанцій під час розгляду справи та вирішення спору по суті не встановили, чи ТОВ «АТБ-маркет» є замовником та чи здійснювались будівельні роботи (будівництво, реконструкція) на об'єкті перевірки взагалі з моменту реєстрації декларації про початок будівельних робіт, зокрема позивачем.

Відповідно до ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

З огляду на вказану норму, суд погоджується з позицією суб'єкта владних повноважень та судів щодо заборони будь-кому експлуатацію об'єкта будівництва без введення його в експлуатацію, незалежно від того, хто фактично здійснює використання такого об'єкта. Тобто заборона експлуатації такого об'єкта будівництва існує не лише для замовника, а й для інших осіб.

Водночас, суд звертає увагу на те, що п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено право посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Тоді як окремо у п. 9 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено право посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що факт складення припису посадовою особою відповідача не може ототожнюватись із вмотивованим письмовим рішенням такої посадової особи щодо заборони експлуатації об'єкта будівництва, як це передбачено викладеними положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Зважаючи на викладене, під час розгляду справи та прийняття рішення по суті спору щодо правомірності оспорюваного припису в частині заборони експлуатації з 06 квітня 2016 року нежитлових приміщень (магазину «Продтовари» літ А) під магазин продовольчих та непродовольчих товарів «АТБ» по вул. Миколи Лаврухіна, 9 у Деснянському районі м. Києва до усунення правопорушень у цьому випадку необхідно перевірити наявність вмотивованого письмового рішення щодо такої заборони.

Наведені обставини справи судами не встановлено та не досліджено.

Зазначені порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій унеможливлюють постановлення законного та обґрунтованого рішення у цій справі, оскільки без їх виправлення неможливо повно, всебічно та об'єктивно дати оцінку спірним відносинам та оспорюваному припису.

Суд касаційної інстанції не має повноважень виправити допущені судами порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За таких обставин, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають значення для справи, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: