Справа № 2-а-7222/10/2170
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2012-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2012 р.Справа № 2-а-7222/10/2170

Категорія:11.5Головуючий в 1 інстанції: Василенко Г.Ю.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції в м. Херсоні на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 січня 2011 року у справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Херсоні до Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції в м. Херсоні про визнання неправомірними дій державного виконавця,

В С Т А Н О В И Л А :

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Херсоні звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції в м. Херсоні про визнання дій старшого державного виконавця Білявської Тетяни Григорівни щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню постанови Фонду від 14.07.2010 року №195 про стягнення з ОСОБА_2 штрафу неправомірними.

Представник позивача посилався на те, що 14 липня 2010 року Фондом було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на приватного підприємця ОСОБА_2, відповідної до якої вона притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення строків подачі звітності щодо страхових внесків до Фонду за І квартал 2010 року у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн. В зазначеній постанові було також зазначено що штраф повинно бути сплачено в 15 денний термін з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі несплати штрафу у вищезазначений строк, то відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої для стягнення штрафу у подвійному розмірі. Проте державним виконавцем з ОСОБА_2 було стягнуто лише 136 грн., а не 272 грн. Такі дії державного виконавця позивач вважає неправомірними та такими, що порушують права позивача.

Представник відповідача проти позову заперечувала з тих підстав, що оскільки в постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що стягненню підлягає 136 грн., то з ОСОБА_2 і було стягнуто саме цю суму.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 24 січня 2011 року позовні вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Херсоні задоволено. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції в м. Херсоні ОСОБА_3 по примусовому виконанню постанови Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Херсоні №195 від 14 липня 2010 року.

Відповідач з таким рішенням не погодився, звернувся з апеляційною скаргою на зазначену постанову, просить її скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Херсоні.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, про те про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що 14 липня 2010 року Фондом було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення № 195 на приватного підприємця ОСОБА_2, відповідно до якої вона притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення України за порушення строків подачі звітності щодо страхових внесків до Фонду за І квартал 2010 року у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн. Постанова про накладення штрафу була надіслана та вручена ОСОБА_2 21 липня 2010 року, що підтверджується наданим до суду поштовим повідомленням.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» у тримісячний строк позивачем на адресу ВДВС для подальшого виконання в примусовому порядку, листом від 12.08.2010 року за № 02-31-701-447/1653 направлено постанову № 195 від 14.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 суми штрафу, та в якому зазначалось що у разі примусового виконання постанови з правопорушника повинно бути стягнуто на користь Фонду подвійний розмір штрафу у сумі 272,00 грн.

18.08.2010 року до відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні надійшла вищезазначена постанова № 195 та передана на виконання старшому державному виконавцю ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні ОСОБА_3. В цей же день в порядку ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеної Постанови. 24.11.2010 року на рахунок відділу надійшли кошти від боржника в розмірі 179,60 грн. З них 136,00 грн. перераховано стягувану в рахунок погашення штрафу, 13,60 грн. утримано виконавчого збору, 30,00 грн. - витрати на проведення виконавчих дій.

01.12.2010 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто виконано фактично у повному обсязі.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника і в такому разі з правопорушника відповідно до ст. 308 КУпАП стягується подвійний розмір штрафу.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача підтвердила той факт, що штраф з ОСОБА_2 стягувався в примусовому порядку.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання представника відповідача на те, що у Постанові № 195 не вказано, що стягненню підлягає сума у розмірі 272,00 грн., а навпаки зазначено, що стягненню підлягає штраф у сумі 136,00 грн., не слід приймати до уваги, оскільки в постанові № 195 зазначено, що при примусовому виконанні цієї постанови органами Державної виконавчої служби стягується подвійний розмір штрафу у сумі 272,00 грн.

Тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що державним виконавцем було передчасно закінчено виконавче провадження в зв'язку із повним його виконанням, оскільки було стягнуто тільки половину боргу. А відтак, суд погоджується з доводами позивача щодо неправомірності дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_3.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції в м. Херсоні залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 січня 2011 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький