Справа № 822/396/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/396/17

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

30 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника позивача: Войтюка С.С.

представника відповідача: Вівсяника А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в січні 2017 року звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив: стягнути з Публічного акціонерного товариства "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування" на користь Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 в сумі 77 645,50 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.02.2017 адміністративний позов задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування" (код ЄДРПОУ - 05748938, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. І. Франка, 43/1) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період з 25.09.2015 по 25.12.2016 в сумі 77645,50 грн. на користь Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та провадження в адміністративній справі закрити.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування" зареєстровано як юридична особа, код ЄДРПОУ - 05748938.

У відповідача перед Старокостянтинівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Хмельницької області склалась заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 відповідно до пунктів "б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 77645,50 грн. за період з 25.09.2015 року по 25.12.2016.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а тому наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) вказано, що Пенсійний фонд є органом, який провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, абзацу 4 п.1 ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР), п.п.6.1 п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (далі - Інструкція) зазначено, що відшкодуванню підлягають фактичні витрати ПФ України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 у розмірі 100 % від фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій.

Відповідно до абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР, об'єктом оподаткування для суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Підпунктом 6.7 п.6 вищевказаної Інструкції встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) визначено категорії працівників, які на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від останнього місця роботи.

Згідно матеріалів справи, а саме, розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" ст. 13 Закону № 1788-XII та картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за Публічним акціонерним товариством "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування" наявна заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 в сумі 77645,50 грн.

Зазначені розрахунки надіслані позивачем на адресу відповідача були ним отриманні, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, проте вказані розрахунки відповідачем не оскаржувались та не скасовані, доказів про сплату заборгованості не надано.

Разом з тим, в апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що даний спір не може бути розглянуто за правилами адміністративного судочинства, оскільки, 23.03.2016 за результатами Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування" прийнято рішення, що оформлено протоколом №1/16 про припинення Публічного акціонерного товариства "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування шляхом ліквідації відповідно до норм чинного законодавства, відносини пов'язані з припиненням юридичних осіб і пред'явленням кредиторських вимог ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами відповідача виходячи з наступного.

Згідно ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 50 КАС України встановлено, що суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали, або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Об'єктом оподаткування відповідно до абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, і ставка збору відповідно до ст. 4 становить 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Згідно п.п. 6.4 п. 6 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Відповідно до п.п. 6.8 п.6 Інструкції підприємства та організації зобов'язані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду України зазначену у повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування" ліквідовано за рішенням засновників. Головою ліквідаційної комісії призначено Соловйова Валерія Олександровича.

Колегія суддів зауважує, що в період роботи ліквідаційної комісії підприємство, яке ліквідується, не втрачає статусу юридичної особи і отже може бути учасником судового процесу на загальних підставах. Водночас ліквідаційна комісія не є юридичною особою. Тому якщо організація-кредитор вважає, що ліквідаційна комісія необґрунтовано відхилила її вимогу до підприємства, що ліквідується, вона вправі до виключення останнього з державного реєстру України звернутися в установленому порядку з позовом до цього підприємства.

Юридична особа вважається ліквідованою з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення відповідно до приписів ч. 5 ст. 111 Цивільного Кодексу України та ч. 7 ст. 59 Господарського Кодексу України, в період роботи ліквідаційної комісії підприємство, яке ліквідується, не втрачає статусу юридичної особи. До моменту зняття з обліку юридичної особи як платника податків, зборів, обов'язкових платежів ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана здійснювати розрахунок зобов'язань щодо таких податків, зборів, обов'язкових платежів, сплачувати їх і подавати відповідну звітність.

Отже, під час проведення ліквідації підприємства (ліквідаційних заходів) відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється в загальному порядку.

Таким чином, спірні правовідносини у даній справі виникли у зв'язку із здійсненням суб'єкта владних повноважень - Старокостянтинівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Хмельницької області, своїх повноважень на підставі Закону № 1788-XII.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування" залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 06 червня 2017 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.