Справа № 826/23590/15
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2017 р. м. Київ К/800/16135/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Черпіцької Л.Т., Шведа Е.Ю.,

При секретарі: Ловецкій Т.В.

За участю сторін: представників позивача - Луканіної Т.В., Борисенка А.С., представника відповідача - Харабари Т.І., представника третьої особи: Поповіченко О.М., за участю прокурора: Кузнєцової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відкритого акціонерного товариства «Тольяттіазот» про роз'яснення постанови Вищого адміністративного суду України від 15 листопада 2016 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства "Тольяттіазот" до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, третя особа: українське державне підприємство "Укрхімтрансаміак", за участю Генеральної прокуратури України, про визнання протиправним та скасування наказу № 1003 від 18 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Вищого адміністративного суду України від 15.11.2016 року задоволено касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Тольяттіазот", скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року.

Ухвалено нову постанову, якою позов задоволено: визнано незаконним та нечинним наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Про надбавку до тарифу за транзит аміаку трубопровідним транспортом через територію України" від 18.08.2015 №1003.

Зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України невідкладно опублікувати резолютивну частину постанови Вищого адміністративного суду України від 15 листопада 2016 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства "Тольяттіазот" до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, третя особа: українське державне підприємство "Укрхімтрансаміак", про визнання протиправним та скасування наказу № 1003 від 18 серпня 2015 року у виданні, в якому такий акт було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

ВАТ «Толльяттіазот» звернулось до Вищого адміністративного суду України з заявою про роз'яснення постанови Вищого адміністративного суду України від 15.11.2016 року у зазначеній справі.

Із змісту заяви про роз'яснення постанови суду вбачається, що зміст постанови суду викликає у позивача певні труднощі в розумінні моменту у часі, з якого спірний наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про надбавку до тарифу за транзит аміаку трубопровідним транспортом через територію України» від 18.08.2015 № 1003 є незаконним та нечинним. Водночас, момент з якого спірний наказ є незаконним та нечинним має важливе значення для позивача, оскільки впливає на можливість відновлення його прав та інтересів та усунення негативних наслідків, що виникли внаслідок прийняття спірного наказу.

Дослідивши матеріали справи та заяву про роз'яснення постанови суду, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Підстави та порядок роз'яснення судових рішень в адміністративному судочинстві встановлені статтею 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень зазначеної статті, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

З наведеної норми вбачається, що необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Зазначене узгоджується з висновками викладеними в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», в абз. 6 пункту 19 якої зазначено, що в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

За правовою природою роз'яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз'яснення є його складовою, тому заява про роз'яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз'яснення якого ставиться питання.

В заяві про роз'яснення постанови суду заявник зазначає, що в постанові Вищого адміністративного суду України від 15.11.2016 року не визначено, з якого моменту у часі спірний наказ є незаконним та нечинним.

Згідно резолютивної частини цієї постанови, суд визнав незаконним та нечинним наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Про надбавку до тарифу за транзит аміаку трубопровідним транспортом через територію України" від 18.08.2015 №1003.

Відповідно до пункту 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», із змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд визначає, що рішення суб'єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Враховуючи, що судом в постанові не визначено моменту визнання оскаржуваного наказу нечинним, то усунення цього недоліку неможливо шляхом роз'яснення судового рішення.

Роз'яснивши судове рішення у спосіб, визначений позивачем у заяві, суд фактично змінить резолютивну частину вказаного судового рішення, що, за змістом частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, є неприпустимим.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку відсутні підстави для роз'яснення постанови, оскільки судове рішення, його резолютивна частина, є зрозумілими, не містять неповноти, неточностей чи суперечностей.

Круючись ст.ст. 160, 165, 170 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви відкритого акціонерного товариства «Тольяттіазот» про роз'яснення постанови Вищого адміністративного суду України від 15 листопада 2016 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку статей 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: