Справа № 822/783/17
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/783/17

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

06 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про скасування постанови від 27 лютого 2017 року серії ВП № 53492403,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2017 року Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 лютого 2017 року серії ВП № 53492403.

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року визнано протиправним та скасовано рішення ДФС України від 06.11.2015 щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції та зобов'язано Головне управління ДФС у Хмельницькій області та Державну фіскальну службу України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановлення II групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990, виходячи з 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у справі № 822/455/16 апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області залишено без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року - без змін.

Постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року в адміністративній справі № 822/455/16 набрала законної сили 26.01.2017.

На виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року, згідно з висновком Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 09.02.2017, старшому оперуповноваженому з ОВС відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління Головного управління ДФС у Хмельницькій області майору податкової міліції ОСОБА_2 призначена одноразова грошова допомога в розмірі 192920,00 грн. Раніше виплачена сума (страхової виплати, одноразової допомоги) відповідно до платіжного доручення № 1435 від 26.12.2016 становить 65651,04 грн. Сума одноразової грошової допомоги до виплати становить 127268,96 грн.

09 лютого 2017 року позивачем направлено матеріали про виплату одноразової грошової допомоги пенсіонеру податкової міліції ОСОБА_2 директору Департаменту кадрової політики та роботи з персоналом Державної фіскальної служби України.

21 лютого 2017 року Хмельницьким окружним адміністративним судом по справі № 822/455/16 видано виконавчий лист.

27 лютого 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Горбатюк Тетяною Валентинівною розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа № 822/455/16 від 21.02.2017 та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53492403.

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №53492403 від 27.02.2017 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 822/455/16 від 21.02.2017 про зобов'язання Головного управління ДФС у Хмельницькій області та Державної фіскальної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановлення II групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990, виходячи із 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Надано боржнику строк для виконання рішення суду - 10 робочих днів та стягнено з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 12800 грн.

Не погодившись з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 53492403 від 27.02.2017, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відкрив виконавче провадження у строк, встановлений Законом України "Про виконавче провадження" та за виконавчим документом, який відповідає вимогам, передбаченим Законом, пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби, та щодо якого не закінчився строк пред'явлення до виконання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку встановлено Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року повторно зобов'язано відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області надати в оригіналі для огляду в судовому засіданні та в копіях для долучення до матеріалів справи матеріали виконавчого провадження № 53492403.

На виконання вимог ухвали від 30 травня 2017 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області надано суду копію заяви ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження, копію виконавчого листа у адміністративній справі № 822/455/16, копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 53492403 від 27.02.2017 з копією супровідного листа.

Дослідивши надані відповідачем матеріали виконавчого провадження, колегія суддів встановила, що згідно з виконавчим листом боржником у виконавчому провадженні є Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, виконавчий лист видано 22 листопада 2016 року на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду про зобов'язання Головного управління ДФС у Хмельницькій області та Державної фіскальної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановлення II групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990, виходячи із 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Оцінивши доводи апеляційної скарги щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки дослідивши долучений відповідачем виконавчий лист встановлено, що він відповідає вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби, та у строк, встановлений для пред'явлення до виконання.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що у виконавчому листі №822/455/16 від 21.02.2017 не визначено, в якій частині необхідно виконати рішення Головному управлінню ДФС у Хмельницькій області, оскільки в описовій частині постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року визначено процедуру перерахунку та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановлення II групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року, виходячи з 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, а згідно з виконавчим листом боржником у виконавчому провадженні є Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

З матеріалів справи встановлено, що 27 лютого 2017 року до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області надійшла заява ОСОБА_2 про примусове виконання рішення з оригіналом виконавчого листа № 822/455/16 від 21.02.2017.

27 лютого 2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Горбатюк Тетяною Валентинівною розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа № 822/455/16 від 21.02.2017 та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53492403.

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №53492403 від 27.02.2017 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 822/455/16 від 21.02.2017 та надано боржнику строк для виконання рішення суду - 10 робочих днів і стягнено з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 12800 грн.

З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи апеляційної скарги позивача про відсутність підстав для прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки державний виконавець під час здійснення виконавчих дій та прийняття постанови ВП № 53492403 від 27.02.2017 діяв у межах, в порядку та у спосіб, встановлених законом

Оцінивши доводи апеляційної скарги позивача про відсутність підстав для стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 12800 грн., оскільки відповідальність боржник несе лише за протиправні дії або бездіяльність, а виплата грошової допомоги здійснюється у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1, 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Як встановлено з висновку Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 09.02.2017 про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції, ОСОБА_2 призначена одноразова грошова допомога в розмірі 192920,00 грн. Раніше виплачена сума (страхової виплати, одноразової допомоги) становить 65651,04 грн., відповідно до платіжного доручення № 1435 від 26.12.2016. Сума одноразової грошової допомоги до виплати становить 127268,96 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що згідно з довідкою Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 06.03.2017 №14/0/1533-17 видатки та фінансування по КЕКВ 2730 "Інші виплати населення" на виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності відсутні, отже у зв'язку з відсутністю відповідного фінансового забезпечення боржник позбавлений можливості виконати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року у адміністративній справі № 822/455/16.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Згідно з ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" (чинного на час прийняття оскаржуваної постанови) виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад обов'язковості виконання рішень.

Частиною 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року № 63134/00 зазначив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Колегія суддів зазначає, що відсутність у кошторисі Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області коштів для виконання рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути підставою для невиконання вимог Закону та невиплати призначеної позивачу одноразової грошової допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного вище, оцінивши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали виконавчого провадження № 53492403, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 53492403 від 27.02.2017 протиправною.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного вище колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2017 року - без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.