Справа № 642/739/17
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 р. Справа № 642/739/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 21.03.2017р. по справі №642/739/17

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України, Харківського обласного військового комісаріату

про визнання бездіяльності, дії та рішення протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із адміністративним позовом до Міністерства оборони України, Харківського обласного військового комісаріату, в якому просив:

- скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань повязаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі(смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби по повернення на доопрацювання документів щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст..16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оформлене пунктом 12 протоколу №118 від 29.12.2016 року ;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- зобовязати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. у звязку з встановленням йому другої групи інвалідності, та надіслати вказане рішення Харківському обласному військовому комісаріату для видання наказу про виплату такої допомоги;

- зобовязати Міністерство оборони України подати звіт про виконання судового рішення;

- зобовязати Харківський обласний військовий комісаріат після надходження рішення про призначення одноразової грошової допомоги здійснити виплату вказаної допомоги.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що він проходив військову службу в Збройних Силах Радянського Союзу з 26.05.1988 р. по 26.01.1989 р., в тому числі брав участь у бойових діях в Республіці, під час проходження якої він захворів. Внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, йому 29.12.2008 р. встановлено ІІ групу інвалідності. З 21.12.2011 р. друга група інвалідності встановлена позивачу безстроково. Позивач звернувся до Харківського обласного військового комісаріату із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги. Листом від 18.01.2017 року Харківський обласний військовий комісаріат повідомив, що рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань повязаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі(смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 29.12.2016 року №118 подані позивачем документи повернуті на доопрацювання. Не погоджуючись із вказаними діями, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 21.03.2017 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань повязаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі(смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби по повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оформлене пунктом 12 протоколу № 118 від 29.12.2016 року.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобовязано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. у звязку з встановленням йому другої групи інвалідності, та надіслати вказане рішення Харківському обласному військовому комісаріату для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1

Зобовязано Міністерство оборони України подати звіт про виконання судового рішення.

Зобовязано Харківський обласний військовий комісаріат після надходження рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги здійснити виплату вказаної допомоги.

Не погодившись із судовим рішенням, Міністерством оборони України подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 21.03.2017 року та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про їх обґрунтованість. Зазначив, що позивачу первинно другу групу інвалідності у зв'язку з пораненням (контузією), захворюванням, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії, встановлено 29.12.2008 року, тобто до набрання чинності нової редакції ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", на виконання якої прийнято постанову Кабінету ОСОБА_2 України від 25.12.2013 року №975. Щодо редакції ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яка діяла на момент встановлення позивачу інвалідності та на виконання якої діяла постанова Кабінету ОСОБА_2 України від 28.05.2008 року № 499, то позивач також не має права на отримання грошової допомоги, оскільки інвалідність настала пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, всупереч зазначеного Порядку. Крім того, позивачем із заявою про виплату одноразової грошової допомоги не було надано документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов'язане з вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Позивач правом надання письмових заперечень на апеляційну скаргу не скористався.

Представники сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач проходив строкову військову службу з 26.05.1988 р. по 26.01.1989 р. у Збройних силах, що підтверджується військовим квитком, довідкою Печенізького РВК № 6/4 від 24.06.2016 р.

Згідно свідоцтва про хворобу № 83 від 08.12.1988 р. військово-лікарської комісії 442-го окружного військового госпіталю, затвердженого 9-ю окружною військово-лікарською комісією 04.01.1989 р., позивачу діагностовано захворювання міотомію Томсеназ помірним повільно прогресуючим порушенням рухової функції, та встановлено, що захворювання отримане в період проходження військової служби. Позивач визнаний непридатним до військової служби в мирний час та придатним для нестройової служби в військовий час.

29.12.2008 р. позивачу вперше встановлено другу групу інвалідності у зв'язку з хворобою, отриманою під час проходження військової служби, що підтверджується Довідкою до акта огляду МСЕК від 29.12.2008 р. серія ХАР-07 № 035796.

З 21.12.2011 р. з тих же підстав друга група інвалідності встановлена позивачу безстроково, що підтверджується Довідкою до акта огляду МСЕК від 21.12.2011 р. серія 10ААА № 629720.

Позивач звернувся до Харківського ОВК із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», надавши пакет документів.

Листом від 18.01.2017 року Харківський обласний військовий комісаріат повідомив, що рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань повязаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі(смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 29.12.2016 року №118 подані позивачем документи повернуті на доопрацювання через те, що заявником не подано документ про встановлення йому інвалідності протягом трьох місяців з часу звільнення зі служби.

Позивач, не погоджуючись із вказаним рішенням, звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення є неправомірним та підлягає скасуванню. Також суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та необхідність зобовязання прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. у звязку з встановленням йому другої групи інвалідності, та надіслати вказане рішення Харківському обласному військовому комісаріату для видання наказу про виплату такої допомоги, а також зобовязання Міністерства оборони України подати звіт про виконання судового рішення, а Харківський обласний військовий комісаріат після надходження рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги здійснити виплату вказаної допомоги.

Колегія суддів частково погоджується з даними висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв'язку із виконанням ними конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України Про військовий обов'язок і військову службу.

Відповідно до статті 41 цього Закону, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов'язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Згідно статті 1 вищевказаного Закону, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Розділом ІІ Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлені права військовослужбовців, зокрема, щодо грошового забезпечення.

Згідно частини 6 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на момент встановлення позивачу первинно ІІ групи інвалідності), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у відсотках від загальної суми допомоги на випадок загибелі (смерті), встановленої пунктом 5 цієї статті.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Постанови Кабінету ОСОБА_2 України від 25.12.2013 року №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги на час встановлення позивачу первинно ІІ групи інвалідності визначались постановою Кабінету ОСОБА_2 України № 499 від 28.05.2008р.

Згідно підпункту 4 пункту 2 Порядку № 499, військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження військової служби, чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення.

Виходячи із буквального тлумачення статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", колегія суддів дійшла висновку, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовців виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержання каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходження.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України в постанові від 18.11.2014 року по справі №21-446а14.

В силу ч.2 ст. 161 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги положення діючого законодавства та правові висновки Верховного Суду України, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність у позивача підстав для отримання одноразової грошової допомоги через те, що інвалідність настала понад 3-місячний термін після звільнення зі строкової військової служби.

Відповідно до п. 3 Порядку № 499, особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військкомату (далі - уповноважений орган) такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва); копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов'язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Згідно з п. 7 зазначеного Порядку, керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Враховуючи, що позивачу інвалідність встановлено внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби, колегія суддів дійшла висновку, що він має право на виплату одноразової грошової допомоги котра повинна обчислюватися з розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на момент встановлення йому групи інвалідності, як це зазначено у вищевказаному Порядку, затвердженому Постановою Кабінету ОСОБА_2 України від 28.05.2008 року за №499.

На час звернення позивача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, порядок призначення такої допомоги був врегульований наказом Міноборони №530 від 14.08.2014 року "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" (далі - Наказ №530), зареєстрований у Міністерстві юстиції 20.10.2014 року за №1294/26071.

Згідно з п.4.6 Наказу №530, документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) оформлюються та подаються в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласними військовими комісаріатами.

Висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до п. 4.8 Наказу №530 подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України (п.4.10 Наказу №530).

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що прийняття рішення про виплату чи про відмову у виплаті одноразової допомоги є компетенцією комісії з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, що діє у складі Міністерства оборони України.

Колегія суддів зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення про повернення позивачу на доопрацювання документи, Комісією не було вказано про ненадання позивачем документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов'язане з вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Єдиною підставою для відмови позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги були висновки комісії про відсутність у позивача права на її отримання через те, що інвалідність настала понад 3-місячний термін після звільнення зі строкової військової служби. Крім того, відповідач під час судового розгляду справи не надав жодних доказів на підтвердження того, що поранення позивача пов'язане з вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Таким чином, оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування, не довів правомірності власних дій, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного рішення про повернення позивачу на доопрацювання документів через те, що заявником не подано документ про встановлення йому інвалідності протягом трьох місяців з часу звільнення зі служби, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про необхідність його скасування.

Колегія суддів також вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо наявності встановлених ст. 267 КАС України підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в частині зобов'язання Міністерство оборони України подати звіт про виконання судового рішення.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено факту відмови відповідача прийняти відповідне рішення.

Крім того, із системного аналізу положень ч.1 ст.2 та ч.3 ст.2 КАС України в кореспонденції з приписами ст.6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, слідує, що суд не може перебирати на себе функцій суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта.

Зі змісту рекомендації Комітету ОСОБА_2 Європи №R/80/2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_2 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Слід зазначити, що з приписів норм діючого права є неприпустимим підміна судом субєкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого субєкта. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за відповідними критеріями.

Тому в даному випадку питання щодо прийняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» віднесено до виключної компетенції Міністерства оборони України.

Водночас, частиною 2 статті 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Аналізуючи зазначені у частині 2 статті 162 КАС способи захисту порушеного права, колегія суддів приходить до висновку, що вони не містять виняткового переліку. У абзаці другому зазначеної статті законодавець вказав, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що належним в даному випадку способом відновлення порушеного права позивача є зобовязання Міністерство оборони України повторно розглянути заяву позивачу про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, вказані дії повинні бути вчинені у відповідності до вимог Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги, що діяв на час встановлення позивачу первинно ІІ групи інвалідності, а саме, визначених постановою Кабінету ОСОБА_2 України № 499 від 28.05.2008 р.

Також колегія суддів дійшла висновку про передчасність заявлених позовних вимог в частині зобовязання Харківський обласний військовий комісаріат після надходження рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги здійснити виплату вказаної допомоги, оскільки лише після прийняття Міністерством оборони України відповідного рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, у Харківського обласного військового комісаріату виникають підстави для вчинення певних дій на його виконання, а у разі відмови або незгоди позивача із вказаними діями - судовий спір про законність вказаних дій.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм матеріального права, колегія суддів вважає, що постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 21.03.2017р. по справі №642/739/17 не відповідає вимогам ст.159 КАС України, а тому відповідно до ч.2 ст. 205 ст. 202 КАС України підлягає частковому скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 21.03.2017р. по справі №642/739/17 скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей; зобовязання Міністерства оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. у звязку з встановленням йому другої групи інвалідності, та надіслати вказане рішення Харківському обласному військовому комісаріату для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1; зобовязання Харківського обласного військового комісаріату після надходження рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги здійснити виплату вказаної допомоги.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою зобовязати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги передбаченої статтею 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у відповідності з Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженими постановою Кабінету ОСОБА_2 України № 499 від 28.05.2008р.

В іншій частині постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 21.03.2017р. по справі №642/739/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06.06.2017 р.