Справа № 554/1176/17
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 28.04.2017 Справа № 554/1176/17
Справа № 554/1176/17-а
Провадження № 2-а/554/199/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 квітня 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Савченка А. Г.

при секретарі Гречка Є. В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

15 лютого 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не направлення до Міністерства внутрішніх справ України матеріалів для виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, відповідно до Постанови КМУ від 21 жовтня 2015 року № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції»;

- зобовязати ГУ НП в Полтавській області направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок з відповідними документами відносно ОСОБА_3 про призначення виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІ групи у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, відповідно до Порядку, затвердженого Постанови КМУ від 21 жовтня 2015 року № 850.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з липня місяця 1994 року по серпень 1997 року та з квітня 2006 року по листопад 2015 року він проходив службу в органах внутрішніх справ України, звідки був звільнений за пунктом 64 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інше міністерство, центральні органи виконавчої влади (установи, організації).

З 7 листопада 2015 року по 29 липня 2016 року проходив службу в Національній поліції України.

Наказом № 233 від 29 липня 2016 року Головного управління Національної поліції в Полтавській області був звільнений, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

8 вересня 2016 року Полтавською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією йому була встановлена 2 група інвалідності захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ з 30 серпня 2016 року.

12 жовтня 2016 року позивач звернувся до ГУ НП в Полтавській області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням йому ІІ групи інвалідності від захворювання, повязаного із проходженням військової служби (а.с.38).

У судовому засіданні встановлено, що позивач повторно 26 січня 2017 року звернувся до начальника ГУ НП в Полтавській області з заявою виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до Постанови КМУ від 21 жовтня 2015 року № 850.

Листом ГУ НП в Полтавській області № 29/В-77 від 28 вересня 2016 року позивачу повідомлено, що у звязку з тим, що він був звільнений з Національної поліції, а захворювання повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, то застосувати норму наказу МВС України від 11 січня 2016 року № 4 чи Постанови КМУ від 21 жовтня 2015 року № 850 неможливо.

Вказані дії Відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги по ІІ групі інвалідності позивач вважає протиправною, що і стало підставою звернення його до суду з цим позовом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви та просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказавши, що ГУ НП в Полтавській області не є органом уповноваженим розглядати заяви про виплати одноразової грошової допомоги.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши заперечення представника відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_3 з липня місяця 1994 року по серпень 1997 року та з квітня 2006 року по листопад 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, звідки був звільнений за пунктом 64 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інше міністерство, центральні органи виконавчої влади (установи, організації).

З 7 листопада 2015 року по 29 липня 2016 року проходив службу в Національній поліції України.

Наказом № 233 від 29 липня 2016 року Головного управління Національної поліції в Полтавській області був звільнений, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно свідоцтва про хворобу військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Полтавській області» № 167-С від 7 липня 2016 року його визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

8 вересня 2016 року Полтавською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією йому була встановлена 2 група інвалідності захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ з 30 серпня 2016 року.

Частиною 6 статті 23 Закону № 565-ХІІ встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обовязків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоровя здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Пункт 1 Порядку № 850 встановлює порядок та умови, що визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Положеннями підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850 передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обовязків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року (далі - Закон № 580-VІІІ).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII, одноразова грошова допомога призначається та виплачується, у разі визначення поліцейському інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання службових обовязків під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України

Відповідно до частини 2 статті 97 Закону № 580-VIII, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейським встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Розділом XI прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-УІІІ (із змінами) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-ХІІ, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону № 580-VIII.

Водночас, пунктами 8, 9 Порядку № 850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сімї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Натомість компетенція ГУ НП в Полтавській області в питанні призначення одноразової грошової допомоги згідно діючого законодавства обмежується складенням висновку та спрямуванням поданого заявником пакету документів до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття рішення.

У ході розгляду справи судом встановлено, що пакет документів поданий позивачем до ГУ НП в Полтавській області (а.с. 38) останнім до Міністерства внутрішніх справ України разом з висновком про можливість або не можливість здійснення виплати позивачу одноразової грошової допомоги не направлявся, у чому суд вбачає протиправною бездіяльність відповідача та приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 6-14, 71, 159-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ГУ НП в Полтавській області щодо не направлення до Міністерства внутрішніх справ України матеріалів для виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, згідно Постанови КМУ № 850 від 21 жовтня 2015 року.

Зобовязати ГУ НП в Полтавській області направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок із додатками про призначення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 в звязку із встановленням йому II групи інвалідності, яка повязана із проходженням служби в органах внутрішніх справ у відповідності до Постанови КМУ від 21 жовтня 2015 року № 850.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів із дня її отримання.

Суддя А. Г. Савченко