Справа № 818/368/17
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 р. Справа №818/368/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гелети С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Мороз Т.М.,

представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Давиденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - відповідач, ГУ НП в Сумській області), в якому просить скасувати наказ відповідача від 14.02.2017 року № 279 в частині звільнення зі служби в поліції за п.п. 6 п. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3; скасувати наказ відповідача від 14.02.2017 року № 67 о/с про звільнення зі служби в поліції за п. п. 6 п. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Путивльського відділення Глухівського відділу поліції ГУ НП в Сумській області з 15.02.2017 року; поновити його на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Путивльського відділення Глухівського відділу поліції ГУ НП в Сумській області та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з вересня 2008 року по 07.11.2015 року позивач працював в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 року по 14.02.2017 року в Національній поліції України. Спірними наказами ОСОБА_3 звільнено із займаної посади за порушення службової дисципліни, невиконання вимог ст. ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Присяги працівника поліції, ст. ст. 3, 18 Закону України "Про Національну поліцію", що виразилось у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Позивач не погоджується із такими рішеннями відповідача, оскільки як на момент видання спірних наказів, так і на момент звернення до суду вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не встановлена, а справа перебувала на розгляді Путивльського районного суду Сумської області, тому підстави для накладення дисциплінарного стягнення та звільнення позивача відсутні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, зазначив, що Апеляційним судом Сумської області, за результатами розгляду апеляційної скарги на постанову Путивльського районного суду, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою провадження у справі закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Тобто вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, яке було підставою для висновку про вчинення ним дисциплінарного проступку та звільнення, не доведена, в зв'язку з чим спірні накази підлягають скасуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та зазначила, що після того, як до ГУ НП в Сумській області надійшла інформація про порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху та складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, було проведено службове розслідування в ході якого встановлено в діях позивача порушення службової дисципліни, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, в зв'язку з чим прийнято рішення про його звільнення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 01.09.2008 року ОСОБА_3 прийнято на службу в органи внутрішніх справ, що підтверджується копією трудової книжки АЕ № 921648 (а.с.30-31).

07.11.2015 року позивача прийнято на службу до Національної поліції України, а 15.02.2017 року, наказом від 14.02.2017 року № 67 о/с звільнено.

Так, наказом від 29.01.2017 року № 128 призначено службове розслідування за фактом складення відносно ОСОБА_3 28.01.2017 року протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), в зв'язку з керуванням позивачем транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння (а.с.26)

За результатом проведеного службового розслідування складено висновок за результатами службового розслідування за фактом порушення службової та транспортної дисципліни окремими поліцейськими Путивльського відділення поліції Глухівського відділення поліції ГУПН, затверджений 14.02.2017р. (а.с.12-14).

Службовим розслідуванням встановлено, що 28.01.2017 року о 08:25 в м. Путивль по вул. Дзержинського, працівниками СРПП ГУ НП в Сумській області виявлено факт керування оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Путивльського ВП, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3, власним автомобілем ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера газоаналізатора "Драгер-6810" показав позитивний результат. Відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП серії АП 2 № 187, який направлено на розгляд до Путивльського районного суду. ОСОБА_4 факт вживання 28.01.2017 року алкогольних напоїв заперечував, до матеріалів службового розслідування надав медичний висновок про відсутність ознак сп'яніння. Також ОСОБА_3 самостійно пройшов повторний медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.12-14).

Наказом від 14.02.2017 року № 279 вирішено за порушення службової дисципліни, невиконання вимог ст. ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Присяги працівника поліції, ст. ст. З, 18 Заюшу України "Про Національну поліцію", що виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, на підставі ст. ст. 2, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та на виконання п. п. 2 п. 8 Розділу III протоколу № 1 оперативної наради керівництва Міністерства внутрішніх справ України від 03.01.2017 року, п. 7.3 доручення ГУ НП в Сумській області від 07.01.2017 року № 114/01/25-2017, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Путивльського ВП Глухівського відділу поліції ГУ НП в Сумській області, звільнити зі служби в поліції за п.п. 6 п. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с.24).

Наказом від 14.02.2017 року № 67 о/с "По особовому складу" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Путивльського ВП Глухівського відділу поліції ГУ НП в Сумській області, звільнено зі служби з 15.02.2017 року (а.с.25).

З огляду на встановлені обставини, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

До набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ (далі - Дисциплінарний статут).

Так, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України (ст. 1 Дисциплінарного статуту).

Згідно зі ст. ст. 2, 7 Статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначається статтею 14 Дисциплінарного статуту.

Так, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

В даному випадку підставою для звільнення ОСОБА_3 стало порушення ним службової дисципліни, що виявилось у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності розглядалась Путивльським районним судом Сумської області (справа № 584/180/17).

Однак, на момент проведення службового розслідування та на момент звільнення ОСОБА_3 з посади, вина позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена не була.

Постанова судді Путивльського районного суду Сумської області прийнята лише 13.04.2017 року, тобто вже після звільнення позивач із займаної посади.

Крім того, постановою Апеляційного суду Сумської області від 15.05.2017 року постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 13.04.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасована. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.48-49).судом апеляційної інстанції встановлено, що факт перебування позивача на час огляду поліцейськими в стані алкогольного сп'яніння не підтверджується матеріалами провадження, такі докази відсутні.

В даному випадку, відповідачем було визначено дисциплінарним проступком керування позивача транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, про що зазначено в спірних наказах, але даний факт не було підтверджено апеляційним судом при розгляді зазначених обставин.

Частиною 4 ст. 72 КАС України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративний проступок, яка набрала законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Відповідно до ст. 16 Статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Оскільки в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відповідно і факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що встановлено судом, але дані обставини були підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд вважає, що рішення про звільнення позивача із займаної посади прийнято відповідачем передчасно, необґрунтовано та без урахування усіх обставин справи.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_3 про скасування наказів ГУ НП в Сумській області від 14.02.2017 року № 279 в частині звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції за п.п. 6 п. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" та від 14.02.2017 року № 67 о/с про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Путивльського відділення Глухівського відділу поліції ГУ НП в Сумській області зі служби в поліції за п. п. 6 п. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" в зв'язку з чим вважає за необхідне поновити ОСОБА_3 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Путивльського відділення Глухівського відділу поліції ГУ НП в Сумській області.

Відповідно до ст. 235 Кодексу Законів про працю суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, для визначення суми якого, суд виходить із наступного.

Так, наказом ГУ НП в Сумській області від 14.02.2017 року № 67 о/с ОСОБА_3 звільнено зі служби з 15.02.2017 року.

Відповідно до частини 1 статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Верховний Суд України у постанові від 14 січня 2014 року (справа № 21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок N 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Частиною 3 ст. 91 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що для поліцейських установлюється п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.

Згідно довідки про доходи від 24.03.2017 року № 29/323 середньомісячне грошове забезпечення ОСОБА_3 за останні два місяці служби складає 25043,84 грн. (а.с.22). Середньоденне грошове забезпечення позивача в свою чергу складає 596,28 грн. (25043,84 грн./42 робочих дні). Таким чином, сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню на користь позивача складає 44124,72 грн. (596,28 грн.*74 робочих дні вимушеного прогулу). Згідно копії довідки Путивльського районного центру зайнятості від 06.06.2017 року № 685 ОСОБА_3 в центрі зайнятості як безробітний не зареєстрований, допомогу по безробіттю не отримував (а.с.50).

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді та стягнення грошового забезпечення в межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів - задовольнити.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 14.02.2017 року № 279 в частині звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції за п. п. 6 п. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 14.02.2017 року № 67 о/с про звільнення зі служби в поліції за п. п. 6 п. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Путивльського відділення Глухівського відділу поліції ГУ НП в Сумській області.

Поновити ОСОБА_3 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Путивльського відділення Глухівського відділу поліції ГУ НП в Сумській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області (40030, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 23, ідентифікаційний код 40108777) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, 41500, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 44124,72 грн.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_3 на службі та стягнення середнього грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 12521,88 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 09.06.2017 року.

Суддя С.М. Гелета