Справа № 127/784/16-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року місто Київ К/800/14313/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Мороза В.Ф.,

Донця О.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року у справі № 127/784/16-а за позовом ОСОБА_2 до Вінницької митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И Л А:

Громадянин Йорданії ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Вінницької митниці ДФС, у якому просив:

скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 25 грудня 2015 року № 0389/401060201/15, винесену заступником начальника Вінницької митниці ДФС Криворучком М.В., якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.;

визнати позивача невинним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 481 Митного кодексу України;

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 481 Митного кодексу України, на підставі пунктів 1, 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як такої, що винесена після спливу шестимісячного строку накладення адміністративного стягнення.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2016 року позов задоволено частково: визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Вінницької митниці ДФС у справі про порушення митних правил від 25 грудня 2015 року № 0389/401060201/15; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року скасовано постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2016 року та ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі позивач, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до протоколу про порушення митних правил від 29 серпня 2015 року № 0389/401060201/15 встановлено, що 29 серпня 2015 року о 11:42 год. у пункті пропуску «Могилів Подільський Отачь» ВМО «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС у напрямку «виїзд з України» заїхав громадянин Йорданії ОСОБА_2 на легковому автомобілі марки «БМВ 3201», р.н. НОМЕР_1 (Польща), що слідував з України в Республіку Молдова.

Під час проведення перевірки спрацювало орієнтування Чернівецької митниці від 25 лютого 2015 року № 24-70-65-01-42/148, згідно з яким виявлено порушення терміну вивезення транспортного засобу з території України, а саме легкового автомобіля марки «БМВ 325» р.н. НОМЕР_2 (Литовська Республіка).

На підставі інформації Єдиної автоматизованої системи України з розділу «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» отримано підтвердження, що легковий автомобіль марки «БМВ 325» 24 лютого 2014 року о 01:22 год. дійсно ввезено громадянином Йорданії ОСОБА_2 через пункт пропуску «Сокиряни Окниця» Чернівецької митниці, в режимі «тимчасового ввезення, терміном до одного року», для особистого користування.

Відтак, громадянин Йорданії ОСОБА_2 перевищив установлений частиною першою статті 380 Митного кодексу України строк тимчасового перебування транспортного засобу (автомобіль марки «БМВ 325» р.н. НОМЕР_2 (Литовська Республіка)) на митній території України на 6 місяців та 5 діб, тобто більше, ніж на десять діб.

На підставі вказаного протоколу заступником начальника Вінницької митниці ДФС Криворучко М.В. 25 грудня 2015 року прийнято постанову № 0389/401060201/15, відповідно до якої громадянина Йорданії ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 481 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Не погоджуючись із такою постановою, позивач звернувся до суду.

Поряд із викладеним, судами встановлено, що 24 березня 2015 року о 13:35 год. за адресою м. Харків, вул. Політехнічна, зупинений легковий автомобіль марки «БМВ 325», р.н. НОМЕР_2 під керуванням громадянина Республіки Ірак ОСОБА_6, який згідно бази даних ЕАИС і ПИК «Інспектор 2006» увезений на митну територію України 24 лютого 2014 року в зоні діяльності митного поста «Сокиряни» Чернівецької митниці ДФС громадянином ОСОБА_7.

Посадовими особами Харківської митниці ДФС за вказаним фактом відносно громадянина Республіки Ірак ОСОБА_6 складено протокол про порушення митних правил від 24 березня 2015 року № 111/80700/15, у якому констатовано порушення з боку вказаної особи вимог частини четвертої статті 380 Митного кодексу України, відповідно до якої: тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб; транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення; такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Також у вказаному протоколі йдеться про те, що дії громадянина Республіки Ірак ОСОБА_6 містять ознаки порушень митних правил, передбачених частиною другою статті 469 Митного кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, виходив з того, що днем виявлення правопорушення є 24 березня 2015 року, а саме дата складання протоколу про порушення митних правил на громадянина Республіки Ірак ОСОБА_6, яким встановлено, що 24 березня 2015 року о 13.35 год за адресою м. Харьків, вул. Політехнічна, зупинений легковий автомобіль марки «БМВ 325», р.н. НОМЕР_2 під керуванням громадянина Республіки Ірак ОСОБА_6, який згідно бази даних ЕАИС і ПИК «Інспектор 2006» був ввезений на митну територію України 24 лютого 2014 року в зоні діяльності митного поста «Сокиряни» Чернівецької митниці ДФС громадянином ОСОБА_7, тоді як оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил винесена 25 грудня 2015 року, тобто після спливу шестимісячного строку накладення адміністративного стягнення.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови митного органу.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 103 Митного кодексу України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно зі статтею 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

У разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим відмови на користь держави чи знищення або руйнування.

Відповідно до статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 467 Митного кодексу України встановлено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Частиною третьою статті 481 Митного кодексу України визначено, що перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням

Згідно зі статтею 488 вказаного Кодексу провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Протоколи про порушення митних правил відповідно до статті 490 Митного кодексу України мають право складати:

1) посадові особи, які відповідно до посадових інструкцій уповноважені здійснювати митний контроль, митне оформлення і пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України і які безпосередньо виявили порушення митних правил;

2) посадові особи митних органів, які згідно з посадовими обов'язками мають таке право;

3) інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, або керівником митниці.

Відповідно до статті 491 Митного кодексу України підставами для порушення справи про порушення митних правил, є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що облік строку накладення адміністративного стягнення на позивача повинен обраховуватись із дня складення протоколу безпосередньо щодо нього, тобто з 29 серпня 2015 року, а не з 24 березня 2015 року, як помилково зазначив суд першої інстанції, а тому оскаржувана постанова відповідача від 25 грудня 2015 року у справі про порушення митних правил винесена у межах установленого законом шестимісячного строку для накладення адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою статті 481 Митного кодексу України.

При цьому слід зазначити, що протокол Харківської митниці ДФС від 24 березня 2015 року № 111/80700/15 складений щодо іншої, ніж позивач, особи, та за ознаками іншого правопорушення, а тому не може вважатись таким, що свідчить про виявлення митницею наявності у діях позивача складу правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 481 Митного кодексу України.

Колегія суддів також бере до уваги, що позивачем не спростовуються обставини щодо наявності у його діях ознак правопорушення, а доводи касаційної скарги зводяться виключно до наявності, на думку позивача, процедурних порушень з боку митниці, що свідчить про намагання останнього уникнути відповідальності виключно з формальних підстав, що є неприпустимим. Визнання позивачем вини у вчиненні правопорушення також підтверджується наявною в матеріалах справи копією адресованої до митниці пропозиції щодо укладення мирової угоди від 31 серпня 2015 року, в якій позивач пропонував відповідачу задекларувати в митний режим відмови на користь держави Україна автомобіля марки «БМВ 325» р.н. НОМЕР_2 (Литовська Республіка) та припинити провадження у справі про порушення митних правил в порядку частини четвертої статті 521 Митного кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо правомірності та обґрунтованості оскаржуваної постанови митного органу та, відповідно, щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судом апеляційної інстанції надана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення не допущено, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року у справі № 127/784/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: