Справа № 2-а-7082/11/1470
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2012-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2-а-7082/11/1470

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2012 р.

Справа № 2-а-7082/11/1470

Категорія: 8.2.9

Головуючий в 1 інстанції: Продан Ю.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого –судді Скрипченка В.О.,

суддів Домусчі С.Д., Шеметенко Л.П.,

за участю секретаря судового засідання Гречаного В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2011 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва до Акціонерного товариства відкритого типу «Фірма «Аура»про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

26 вересня 2011 року Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Миколаєва звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості по земельному податку за період з травня 2009 року по жовтень 2010 року в сумі 127100,74 грн.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2011 року адміністративний позов був залишений без розгляду.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням, Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Миколаєва подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ДПІ звернулася до суду 26 вересня 2011 року з позовом про стягнення заборгованості з відповідача по земельному податку за період з травня 2009 року по жовтень 2010 року в сумі 127100,74 грн., про що свідчить штемпель вхідної кореспонденції суду (а.с. 3).

Спірні відносини, що виникли між позивачем та відповідачем, стосуються періоду –жовтень 2009 року –травень 2010 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов підлягає залишенню без розгляду з наступних мотивів.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Тобто, дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно змісту суб'єктивного права особи, у тому числі права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

Водночас неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності. Приписи нового нормативно-правового акта не можуть змінити обсяг прав, який було встановлено попередніми нормативно-правовими актами.

З огляду на викладене, тривалість і правила обчислення строку звернення особи до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку.

Таким чином, тривалість строку звернення до суду не змінюється в разі подальших змін законодавства, яке регулює відповідні відносини. Тому строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

При цьому тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов. Відповідно тривалість строку звернення до адміністративного суду не залежить від того, коли було фактично пред'явлено позов.

Статтею 99 КАС вставлено строки звернення до адміністративного суду.

Так, відповідно до частини 1 статті 99 цього Кодексу, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 99 КАС, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спірні відносини між позивачем та відповідачем стосуються періоду з жовтня 2009 року по травень 2010 року, і строк, протягом якого податковий орган повинен був звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення цієї суми податкового боргу з платника податків, становить саме шість місяців.

Матеріалами справи підтверджено і представником ДПІ не заперечується, що про наявність заборгованості по земельному податку в АТВТ, позивачу було відомо у 2009 та 2010 роках, тоді як із цим позовом до суду звернувся лише у вересні 2011 року, тобто з пропуском строку, встановленого частиною 2 статті 99 КАС.

Встановлені обставини свідчать про те, позивач мав достатній термін для своєчасного звернення до суду з цим позовом, проте таке право в строки, установлені КАС, не реалізував.

Відповідно до статті 100 КАС, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позов ДПІ про стягнення з АТВТ заборгованості по земельному податку за період з травня 2009 року по жовтень 2010 року в сумі 127100,74 грн. слід залишити без розгляду.

В своїй апеляційній скарзі ДПІ посилалося на п.п. 102.4 ст. Податкового кодексу України, в якому зазначено, що податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Колегія суддів не приймає вищевказані посилання апелянта, оскільки застосування строків звернення визначені Податковим кодексом України можливе лише щодо тих правовідносин, що виникли після набрання чинності зазначеного кодексу, тобто з 01 січня 2011 року.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що ухвала підлягає скасуванню.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 199, 200, 205 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва – залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2011 року –залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на судові рішення може бути подана безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О. Скрипченко

Суддя С.Д. Домусчі

Суддя Л.П. Шеметенко