Справа № 181/389/17
Суддя: Юр'єв О. Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 181/389/17
Провадження № 2-а/181/15/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2017 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юр'єва О.Ю.,

при секретарі Паньковській М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Межівської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Межівської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, 11 серпня 2014 року, вона, з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини, була змушена покинути своє місце проживання, а саме: АДРЕСА_1. Разом з нею прибула неповнолітня донька ОСОБА_2

17 листопада 2014 року її з дитиною було взято на облік внутрішнього переміщення особи в УСЗН.

Вона, як уповноважений представник сім'ї, оформила та отримувала щомісячно допомогу на дитину одиноким матерям та допомогу малозабезпеченим сім'ям до грудня 2016 року включно та кожні пів року подавала документи для продовження виплат допомоги.

20 лютого 2017 року посадова особа УСЗН повідомила, що її разом з дитиною знято з обліку ВПО та припинено соціальні виплати через їх відсутність по місцю мешкання.

Враховуючи той факт, що її батько - ОСОБА_3 знаходився у тяжкому стані з 16.01.2017 року та потребував стаціонарного лікування в онкогематологічному відділенні та сторонньої допомоги. Комунальний заклад «Межівська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради видав відповідну довідку № 4 від 20 січня 2017 року з діагнозом множена мієлома 3 стадії (рак крові), анемія тяжкого ступеню. У зв'язку з чим вони терміново 22 січня 2017 року поїхали до м. Донецька в обласну лікарню Інституту невідкладної та відновлювальної хірургії ім. В.К. Гусака у відділення онкогематології для дорослих.

На час зняття їх з обліку ВПО вони були відсутні по місцю мешкання лише 28 днів з 24 січня 2017 року.

Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його поховання та поминок вона разом з донькою та матір'ю 30 березня 2017 року повернулися до с. Дачне.

Позивач просить суд визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Межівської районної державної адміністрації смт. Межова щодо зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи її разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_2 та зобов'язати УСЗН призначити та виплатити їй, як уповноваженому представнику сім'ї допомогу на дитину одиноким матерям та допомогу малозабезпеченим сім'ям з січня 2017 року; судові витрати покласти на відповідача.

В судове засідання позивачка не з'явилася, наддала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову заперечують.

У зв'язку з неявкою сторін, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування технічними засобами судового розгляду справи не проводилося.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщенних осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщенним особам» від 05.11.2014 року №637 призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщенних осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Позивач, ОСОБА_1, та її неповнолітня донька, ОСОБА_2, є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується довідкою від 17.11.2014 року № , виданою Управлінням соціального захисту населення Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.(а.с.15)

ОСОБА_1, як уповноваженим представником сім'ї, було оформлено та отримувалася щомісячна допомога на дитину одиноким матерям та допомога малозабезпеченим сім'ям до грудня 2016 року включно.

Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування визначено постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» № 365 від 08 червня 2016 року.

Відповідно до п.п. 1,2 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщенних осіб», для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

17 січня 2017 року за власною ініціативою ОСОБА_1 з'явилася до УСЗН для наступного переоформлення на пів року допомоги на дитину одиноким матерям та допомоги малозабезпеченим сім'ям, з наступним пакетом документів, а саме: довідка виконкому Новопавлівської сільської ради про фактичне місце проживання, довідка про наявність земельних ділянок, довідка Комунального закладу Охорони здоров'я «Межівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» №29 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, довідка по догляду за дитиною Комунального закладу Охорони здоров'я «Межівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», наказ господарського суду Донецької області про надання відпустки для догляду за дитиною ОСОБА_1 від 26.12.2016 року 558-в.(а.с.16-18)

Після надання всіх необхідних документів для продовження соціальних виплат ОСОБА_1 посадовою особою УСЗН був наданий талон - направлення, для наступного переоформлення соціальних виплат, а саме на 11.07.2017 року на 11 год. 40 хв. (а.с.19)

Відповідно до довідки №4 від 20 січня 2017 року виданої Комунальним закладом «Межівська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_3, батькові позивачки, було поставлено діагноз - множена мієлома 3 стадії (рак крові), анемія тяжкого ступеню. (а.с.24)

Відповідно до виписки ОСОБА_3 було рекомендовано продовжити лікування у відділенні онкогематології для дорослих у лікарні Інституту невідкладної та відновлювальної хірургії ім. В.К. Гусака в м. Донецьк.(а.с.25) У зв'язку з цим ОСОБА_1 22 січня 2017 року разом зі своєю неповнолітньою донькою, матір'ю та батьком відправилися до м. Донецька.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» № 365 від 08 червня 2016 року встановлено, що комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворені районними, районними у містах Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, приймають рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності цією постановою, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого цією постановою, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Розпорядженням голови районної державної адміністрації № р-330/0/313-16 від 21 червня 2016 року в районі створено комісію з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам у Межівському районі.

Відповідно до витягу з протоколу №30 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 23 січня 2017 року, комісією було вирішено відмовити у поновленні соціальних виплат, громадянам щодо яких не підтверджено факт проживання на території Межівського району, а саме ОСОБА_1 про що складено відповідні акти.

Відповідно до рішення про відмову соціальної допомоги № 216 від 25.01.2017 року ОСОБА_1 не призначено щомісячну грошову допомогу у зв'язку з тим, що за результатами проведеної перевірки достовірність зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання заявника на території Межівського району не підтверджено.

Згідно абз.8 ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20 січня 2012 року "Рисовський проти України" у п. 70 підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Однак зазначена процедура була порушена, адже ОСОБА_1 дізналася про рішення лише 20 лютого 2017 року, коли зателефонувала до УСЗН спитати чому відсутні перерахування, на що посадова особа структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у телефонному режимі повідомила ОСОБА_1, що її разом з неповнолітньою дитиною, ОСОБА_2, знято з обліку ВПО та припинено соціальні виплати. Навіть після прохання ОСОБА_1, під час прийому у заступника начальника УСЗН, видати їй офіційне рішення на підставі якого її було знято з обліку ВПО та припинено соціальні виплати, з невідомих причин ОСОБА_1 було відмовлено.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Згідно п.3 ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» однією із підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

На час зняття ОСОБА_1 з обліку ВПО вона з неповнолітньою дитиною була відсутня по місцю мешкання лише 28 днів, а саме: з 24 січня 2017 року до 20 лютого 2017 року, коли саме вона дізналася про припинення виплат.

Після поховання батька, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1 разом з неповнолітньою донькою та матір'ю, 30 березня 2017 року повернулася до села Дачне.

Відповідно до довідки № 993 від 10 квітня 2017 року виданої виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, яка не оскаржувалася у судовому засіданні, а отже у такому разі є дійсною, вона підтверджує фактичне проживання постійно ОСОБА_1 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 на території Новопавлівської сільської ради в АДРЕСА_2. (а.с.16)

Суд приймає до уваги той факт, що акти обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 06.09.2016 року,11.01.2017 року та 22.01.2017 року на які посилається УСЗН, як на доказ не проживання позивачки зі своєю неповнолітньою донькою за адресою АДРЕСА_3, підтверджують лише той факт, що сім'я була відсутня за вказаною адресою лише в певні дні, а не постійно. Тим паче, на зазначених актах є підписи посадових осіб, однак підписи свідків відсутні. (а.с.34-36)

Відповідно до п.6 постанови КМУ від 08 червня 2016 року №365 за вiдсутностi внутрiшньо перемiщеної особи за фактичним мiсцем проживання/перебування представник структурного пiдроздiлу з питань соцiального захисту населення або робочої групи робить вiдповiдний запис в актi обстеження матерiально-побутових умов сiм'ї i залишає внутрiшньо перемiщенiй особi повiдомлення про необхiднiсть протягом трьох робочих днiв з'явитися до структурного пiдроздiлу з питань соцiального захисту населення для проходження фiзичної iдентифiкацiї. Пунктом 7 зазначеної постанови передбачено, що у разi коли внутрiшньо перемiщена особа протягом трьох робочих днiв не з'явилася до структурного пiдроздiлу з питань соцiального захисту населення, такий пiдроздiл надсилає їй рекомендованим листом повторне повiдомлення про необхiднiсть протягом трьох робочих днiв з'явитися для проходження фiзичної iдентифiкацiї. Водночас структурний пiдроздiл з питань соцiального захисту населення робить запит до Держприкордонслужби щодо виїзду внутрiшньо перемiщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територiю України або до населених пунктiв, на територiї яких органи державної влади тимчасово не здiйснюють свої повноваження.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 будь-яких повідомлень від УСЗН Межівської районної державної адміністрації смт. Межова не отримувала.

Відповідно до ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Держприкордонслужба протягом п'яти робочих днiв безоплатно подає структурному пiдроздiлу з питань соцiального захисту населення на його запит iнформацiю про виїзд внутрiшньо перемiщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територiю України або до населених пунктiв, на територiї яких органи державної влади тимчасово не здiйснюють свої повноваження, iз зазначенням кiлькостi днiв такої вiдсутностi протягом 90 днiв, якi передують датi подання вiдповiдного запиту.

Відповідно до витягу з наявної у базі даних інформації про осіб, які перетнули державний кордон України наданого Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1, декілька разів перетинала державний кордон у пункту пропуску Курахове, та в загальній сумі не була відсутня понад 60 днів за місцем проживання.

Суд бере до уваги той факт, що донька позивачки, ОСОБА_2, є неповнолітньою, та відповідно до довідки №29 від 20 грудня 2016 року виданої Комунальним закладом Охорони здоров'я «Межівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» дитина має потребу у домашньому догляді. (а.с.18)

Відповідно до наказу господарського суду Донецької області №558-в від 26.12.2016 року ОСОБА_1 була надана відпустка для догляду за дитиною без збереження заробітної плати. (а.с.17).

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги встановлює Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» .

Даний Закон спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

За приписами частини першої статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», громадяни України, в сім'ях, яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» законодавство про охорону дитинства грунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Статтею 5 вищевказаного закону передбачено, що місцеві органи виконавчої влади та органи місцевогосамоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують: вирішення питань про надання пільг та державної допомоги дітям та сім'ям з дітьми відповідно до законодавства;

Відповідно до п.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-ХП від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також Конвенцією передбачено дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження".

Стаття 26 цієї Конвенції передбачає, що Держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством.

Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов'язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені.

Згідно за ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статті 13 Закону з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім'ях держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та іншими законами України.

Статтею 18-4.Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено вичерпний перелік підстав для припинення чи призупинення виплати допомоги на дітей одиноким матерям (батькам), а саме: виплата допомоги припиняється у разі позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги. Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) призупиняється у разі: тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового працевлаштування дитини.

Отже, як вбачається зі змісту даної статті, законом не передбачено такої підстави для припинення чи призупинення виплат як відсутність по місцю мешкання.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що в даному випадку, управління соціального захисту населення Межівської районної державної адміністрації, як виконавчий орган держави України повинен діяти відповідно до норм діючого національного та міжнародного законодавства та не повинен перешкоджати громадянам України при реалізації їхніх прав на соціальне забезпечення.

В той же час стосовно позовної вимоги про зобов'язання УСЗН призначити та виплатити ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сім'ї допомогу на дитину одиноким матерям та допомогу малозабезпеченим сім'ям з січня 2017 року, суд зазначає наступне.

Вирішення питань щодо призначення та виплати соціальної допомоги належить до виключної компетенції відповідача та не належить до компетенції адміністративного суду, а відтак суд не повноважний перебирати функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013р. №21-87а13, а згідно з статтею 244-2 КАС України суд зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частини зобов'язання призначення та виплати соціальної допомоги.

Разом з тим, суд вважає за необхідне, зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення та виплату ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сім'ї допомогу на дитину одиноким матерям та допомогу малозабезпеченим сім'ям з січня 2017 року, та прийняти рішення щодо призначення та виплату соціальної допомоги позивачу, з огляду на наступне.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до частини 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку, що належним захистом порушеного права позивача є зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо призначення та виплати їй, як уповноваженому представнику сім'ї допомогу на дитину одиноким матерям та допомогу малозабезпеченим сім'ям з січня 2017 року. При цьому суд зазначає, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у призначенні та виплаті соціальних виплат з тих самих підстав, за яких судом визнані протиправними дії відповідача.

З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно усі обставини даної справи, дослідивши докази на їх підтвердження з точки зору їх належності, допустимості, достатності та взаємозв'язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: встановленим та доведеним у судовому засіданні, є той факт що дії Управління соціального захисту населення Межівської районної державної адміністрації смт. Межова щодо зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 разом з її неповнолітньою донькою ОСОБА_2 є неправомірними, не відповідають нормам та принципам діючого національного та міжнародного законодавства та перешкоджають громадянам України, а саме ОСОБА_1 та її неповнолітній доньці, ОСОБА_2, у реалізації їхніх прав на соціальне забезпечення.

В той же час суд зазначає,що вирішення питань щодо призначення та виплати соціальної допомоги належить до виключної компетенції відповідача та не належить до компетенції адміністративного суду, а відтак суд не повноважний перебирати функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, та в свою чергу не може задовольнити позовні вимоги у цій частині. Однак суд, вважає за необхідне зобов'язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату позивачу, як уповноваженому представнику сім'ї допомогу на дитину одиноким матерям та допомогу малозабезпеченим сім'ям з січня 2017 року

Керуючись , ст. ст. 6, 8, 9, 10-11, 71, 160-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Межівської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Межівської районної державної адміністрації смт. Межова щодо зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 разом із неповнолітньою донькою, яка не досягла 18-річного віку, а саме: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Межівської районної державної адміністрації смт. Межова повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення та виплати їй, як уповноваженому представнику сім'ї допомогу на дитину одиноким матерям та допомогу малозабезпеченим сім'ям з січня 2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя : О. Ю. Юр'єв