Справа № 606/2038/16-а
Суддя: Марціцка І. Б.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/2038/16-а
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2017 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

при секретарі Лишак О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовля справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління превентивної діяльності відділу забезпечення безпеки дорожнього руху ГНУП в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом до Департаменту патрульної поліції у Тернопільської області, в яком просив визнати протиправними дії та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 26.08.2016 року ПС2 №180497, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень передбачених ст. 126 та 121 КУпАП та накладено стягнення у виді 425 грн. штрафу, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В подальшому ухвалою суду за клопотанням представника позивача було замінено неналежного позивача Департамент патрульної поліції у Тернопільській області на Управління превентивної діяльності відділу забезпечення безпеки дорожнього руху ГНУП в Тернопільській області.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 серпня 2016 року відносно нього складено постанову в справі про адміністративне правопорушення, в якій вказано, що він вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 126 та 121 КУпАП, за те, що 26 серпня 2016 року рухаючись по автодорозі Доманово- Ковель - Чернівці - Тереблече під час руху на мопеді Альфа Себуру не мав шолома, крім того не мав при собі посвідчення водія. Оскаржуваною постановою накладено на позивача 425 грн. штрафу.

Позивач вважає постанову протиправною оскільки, 26 серпня 2016 року знаходився навпроти бару-ресторану «Микулин», який знаходиться за межами населеного пункту смт. Дружба Теребовлянського району, його мопед Альфа Себуру поламався, тому позивач відкотив його на узбіччя та намагався полагодити. Знаходячись на узбіччі до позивача підійшли працівники поліції, та пред'явили вимогу про пред'явлення документів. Позивач пояснив, що він не керує мопедом, оскільки транспортний засіб поламаний та знаходиться на узбіччі. Однак, працівник поліції не взяв до уваги жодних пояснень, не роз'яснив жодних прав позивачу, виніс постанову про яку позивач дізнався лише в листопаді 2016 року із повідомлень виконавчої служби. Таким чином, вважає, що постанову винесено без врахування всіх обставин, не взято до уваги пояснень позивача, розгляд справи проведено необ'єктивно і неповно, а тому постанова підлягає скасуванню, а дії працівників поліції є протиправними.

Позивач та його представник надали письмову заяву, в якій просили справу слухати без їхньої участі, позовні вимоги задоволити з мотивів викладених у ній.

Відповідач будучи належними чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, будь-яких клопотань чи заперечень не надав.

Судом встановлено наступні обставини:

Постановою серії ПС2 №180497 від 26.08.2016 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 та ч.1 ст. 126, ст. 36 КУпАП за порушення пункту п. 2.3 (г), 2.1(а) Правил дорожнього руху, оскільки ОСОБА_1 26 серпня 2016 року близько 01.40 хв. рухаючись по автодорозі Доманово- Ковель - Чернівці - Тереблече керуючи мопедом Альфа Себуру не мав шолома, крім того не мав при собі посвідчення водія.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Всупереч зазначеним нормам, оскаржувана постанова від 26 серпня 2016 року не містить жодного посилання на докази, якими керувався уповноважений орган при винесенні постанови.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Відповідно до п.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, у справах з приводу оскарження актів індивідуальної дії, складених суб'єктами владних повноважень, обов'язок по доведенню правомірності їх складання, покладається саме на зазначених осіб.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 та ч.1 ст. 126 КУпАП не надано.

У адміністративних справах про оскарженні постанови у справі про адміністративні правопорушення, адміністративним судом перевіряється правомірність рішень та дій суб'єкта владних повноважень, яким було здійснено притягнення особи до адміністративної відповідальності та приймається відповідне рішення щодо правомірності чи протиправності таких дій і наявності правових підстав для скасування вказаного рішення.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова ПС2 №180497 від 26.08.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 та ч.1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 відтак підлягає скасуванню, в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 11, 18, 70, 71, 86, 138, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС2 №180497 від 26.08.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів після її проголошення або в порядку ч.2 ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя І.Б. Марціцка