Справа № 757/24261/15-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Грибан І.О. Собківа Я.М. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 30 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу від 30.06.2015р. № 55.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 30 березня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03.06.2015р. ОСОБА_7 звернувся до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою про проведення перевірки щодо законності проведення реконструкції (перепланування) квартири АДРЕСА_1 у Солом'янському районі міста Києва, який є співвласником зазначеної квартири та без відома якого було проведено її реконструкцію.

На виконання наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 05.01.2015р. № 1 та звернення ОСОБА_7, було видано направлення для проведення позапланової перевірки від 17.06.2015р. № б/н із строком дії з 17.06 по 23.06.2015р., в якому зазначено, що буде проведено позапланову перевірку АДРЕСА_2 у Солом'янському районі міста Києва.

На підставі звернення ОСОБА_7, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил при реконструкції квартири АДРЕСА_1 у Солом'янському районі міста Києва, за результатами якої, складено Акт від 23.06.2015р., в якому зафіксовані порушення частини позивачем положень частини першої статті 34 та части восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Зокрема, за результатами перевірки встановлено, що у зазначеній квартирі виконані роботи з реконструкції шляхом перебудови з влаштуванням окремої вхідної групи та об'єднанням з кв. АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_8, без документів, що надають право на виконання таких робіт, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності. Зазначена квартира після виконання будівельних робіт експлуатується без прийняття в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства, чим порушено ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до ДСТУ- НБ В.1.2.-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва» відноситься до II категорії складності зазначеного об'єкта.

На підставі зазначеного, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 23.06.2015р., яким з метою усунення виявлених порушень від гр. ОСОБА_5 вимагалося наступне: з 23.06.2015р. заборонити експлуатацію об'єкта будівництва до усунення порушення відповідно до вимог чинного законодавства; усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку до 07.12.2015р.

Відповідно, 30.06.2015р. відповідачем прийнято постанову № 55 по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7, ч. 12 ст. 96 із застосуванням ст. 36 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн.

Не погоджуючись з прийнятою відповідачем постановою, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553), який відповідно до п. 1, визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Згідно п. 2 зазначеного Порядку, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Пунктом 7 Порядку № 553 передбачено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, призначення перевірки щодо законності проведення реконструкції (перепланування) квартири АДРЕСА_1 у Солом'янському районі міста Києва здійснювалося на виконання звернення ОСОБА_7 від 03.06.2015р. (зареєстровано під № 10/26-Л-0906/10 від 09.06.2015р.), який разом із ОСОБА_5 є співвласником квартири.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що у Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві були наявні правові підстави для проведення перевірки позивача.

Положеннями пункту 7, 9 Порядку № 553 передбачено, що під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Пунктом 13 та 14 Порядку № 553 передбачено, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб інспекції дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб інспекції службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним інспекцією; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного інспекцією за результатами перевірки.

Суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний: допускати посадових осіб інспекції до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб інспекції до проведення перевірки складається відповідний акт.

Проте, посадова особа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві була допущена до проведення позапланової перевірки, а відтак, колегія суддів вважає, що позапланова перевірка проведена відповідачем на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені законами України.

Колегія суддів, також, погоджується з висновком суду першої інстанції, що Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю не передбачено вимог щодо вручення наказу про проведення перевірки.

Відповідно до пункту 16-18 Порядку № 553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Отже, вищенаведеними нормами законодавства надано право органам державного архітектурно-будівельного контролю проводити позапланові перевірки та складати за наслідками їх проведення необхідні документи.

Оскільки, відповідно до Порядку № 553, складання акту є обов'язком відповідача, колегія суддів вважає, що в даному випадку відповідачем фактично реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, а тому дії відповідача є правомірними.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що відповідач, призначаючи позапланову перевірку, а також, вчиняючи дії щодо її проведення та складання за її результатами Акту перевірки, діяв у межах своїх повноважень, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість доводів апелянта щодо порушень при проведенні перевірки та складання Акту перевірки від 23.06.2015р.

Як було зазначено, відповідно до пункту 17 Порядку № 553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

З Акту перевірки вбачається, що відповідачем були встановлені порушення позивачем положень частини першої статті 34 та частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки власниками квартири виконані роботи з реконструкції шляхом перебудови з влаштуванням окремої вхідної групи та об'єднанням з іншою квартирою, власником якої є гр. ОСОБА_8, без документів, що надають право на виконання таких робіт.

У пункті 3.21 Державних будівельних норм А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» міститься визначення реконструкції, під якою слід розуміти перебудову введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Отже, реконструкція є одним з видів будівельних робіт. При цьому, визначальними ознаками реконструкції є зміна геометричних розмірів та/або функціонального призначення.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Статтею 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що для створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає, зокрема прийняття спорудженого об'єкта в експлуатацію.

В силу частини першої, п'ятої та восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Положеннями частини сьомої та дванадцятої статті 96 КУпАП передбачена відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів ІI категорії складності; експлуатацію об'єктів будівництва, які завершені будівництвом з 19 січня 2012 року та не прийняті в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вчинені щодо об'єктів ІI категорії складності.

Так, позивач зазначає, що не є суб'єктом містобудування, оскільки під час перевірки доказів замовлення саме позивачем будівництва або виконання функцій замовника чи підрядника не виявлено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 неодноразово наголошував, що не має доступу до квартири по просп. Повітрофлотському, 78 у Солом'янському районі м. Києва, хоча і являється її співвласником разом із ОСОБА_5, в той час, як позивач жодного разу не зазначив, що не має доступу та не проживає у вищевказаній квартирі.

Крім цього, як вбачається зі змісту постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2016 року, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2016р. у справі № 826/14136/16 за позовом ОСОБА_7 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа: ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування припису, встановлено, що квартира АДРЕСА_1 власником якої є сестра третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_8, та експлуатується юридичною особою - ТОВ «Кремень», власником та директором якого є ОСОБА_5

Водночас, факт реконструкції квартири АДРЕСА_1 шляхом перебудови з влаштуванням окремої вхідної групи та об'єднанням з квартирою № 42 позивачем не заперечується, оскільки доказів на підтвердження протилежного матеріали справи не містять, а позивачем таких доказів не надано.

Таким чином, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення складених під час перевірки та відповідно до ст. 284 КУпАП, посадовою особою Департаменту винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 30.06.2015р. № 55, якою позивача визнано винним вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 7, ч. 12 ст. 96 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6 800 грн.

Крім того, відповідачем зазначено, що під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та винесення оскаржуваної постанови Держархбудінспекція України та Департамент документи, які надають право на виконання будівельних робіт не видавали та не реєстрували, в експлуатацію об'єкт не приймали.

Під час проведення перевірки та встановлення фактів порушення вимог чинного законодавства, позивачем не висловлено жодних зауважень щодо порядку проведення перевірки та встановлених фактів порушень, хоча він мав на це право та час.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва 13 жовтня 2016 року позов ОСОБА_5 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа ОСОБА_7 про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування припису задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 23.06.2015р. в частині пункту 1 резолютивної частини, а саме: щодо вимоги про заборону ОСОБА_5 з 23.06.2015р. експлуатацію об'єкта будівництва до усунення порушення відповідно до вимог чинного законодавства. В інший частині позову відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при проведенні перевірки та прийнятті оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 30.06.2015р. № 55 відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому така постанова є правомірною та скасуванню не підлягає.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 30 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Грибан І.О. Собків Я.М.

Повний текст ухвали виготовлено 08.06.2017 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Грибан І.О.

Собків Я.М.