Справа № 337/1768/17
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Мурашова Н.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що з 05.05.2017р. йому призначено пенсію за віком в розмірі 1 040,23грн., що є меншим за розмір мінімальної пенсії за віком, який визначається на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Так, з 01.05.2017р. прожитковий мінімум для непрацездатних осіб становить 1312,00грн. 18.05.2017р. він звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру пенсії і визначення її розміру відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак своїм листом від 24.05.2017р. відповідач відмовив в перерахунку пенсії. Вважає таку відмову протиправною, оскільки вона не ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Просить визнати протиправними дії відповідача щодо виплати йому пенсії за віком в розмірі, меншому за розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, та зобов'язати його провести з 05.05.2017р. перерахунок та виплату пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою суду від 29.05.2017р. по даній справі відкрито скорочене провадження.

31.05.2017р. до суду надійшли письмові заперечення відповідача, в яких він позов не визнав, просить в його задоволенні відмовити, мотивуючи це тим, щопозивач отримує пенсію за віком з 05.05.2017р. в розмірі 1040,23грн., який визначений відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зокрема, оскільки позивач має загальний страховий стаж 27 років 09 місяців 19 днів і є меншим, ніж встановлено ст. 28 вказаного Закону, то розмір пенсії визначений пропорційно цьому страховому стажу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 з 05.05.2017р. перебуває на обліку в Правобережного об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Запоріжжя та отримує пенсію за віком в розмірі 1040,23грн.

18.05.2017р. він звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру пенсії і визначення її розміру відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Листом за №87/с-4 від 24.05.2017р. відповідач відмовив у перерахунку пенсії.

26.05.2017р. позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд керується принципом верховенства права (ст. 8 КАС України) відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічні положення містяться в ч.2 ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч.1 Закону №1058-IV мінімальна пенсія, це державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.28 Закону №1058-IV, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили дієздатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно з ч.3 ст.42 Закону №1058-IV тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Згідно з ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, проаналізувавши вищевикладені норми діючого законодавства, суд вважає, що відповідач, здійснюючи позивачу виплату пенсії в розмірі, що є меншим за розмір мінімальної пенсії за віком, який визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, та відмовивши позивачу в здійсненні відповідного перерахунку, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, які передбачені вказаним Законом, чим порушив вимоги ст.19 Конституції України, тому такі його дії є протиправними.

При цьому, суд виходить з того, що правове регулювання відносин пенсійного забезпечення здійснюється в Україні на підставі Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються форми та види пенсійного забезпечення. Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-IV) та іншими законами України.

При цьому, Верховний Суд України в постанові Пленуму «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996р. зазначив, що оскільки Конституція має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Також суд виходить з приписів ч.2 ст.8 КАС України, яка зобов'язує суд застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 18.07.2006року по справі «Проніна проти України» та від 12.07.2016року по справі «Петриченко проти України» констатував порушення п.1 ст.6 Конвенції, зазначивши, що у цих справах заявники звертались до національних судів з вимогою вирішити їх спори щодо пенсії з органами соціального забезпечення. Заявники посилались, зокрема, на положення ст.46 Конституції України, заявляючи, що їх пенсії не повинні бути нижчими за прожитковий мінімум. Однак національні суди не вчинили жодної спроби проаналізувати позови з цієї точки зору, попри пряме посилання у кожній судовій інстанції. На думку Суду національні суди, цілком ігноруючи цей момент, хоча він був специфічним, доречним та важливим, не виконали свої зобов'язання щодо п.1 ст.6 Конвенції.

Судом достовірно встановлено і не оспорюється сторонами, що позивачу з 05.05.2017р. призначена та виплачується пенсія за віком в розмірі 1040,23грн., що є нижчим за розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність ( з 01.05.2017р. -1312,00грн) та відповідно мінімального розміру пенсії.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач порушив вимоги діючого законодавства та право позивача на отримання пенсії в розмірі, який має забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути з Державного бюджету України на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00грн.

Керуючись ст.8,19,46 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про прожитковий мінімум», ст.2,8,9,11,94,159,160-163,183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 з 05.05.2017р. перерахунок та виплату пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору в сумі 640,00грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н.А.Мурашова

06.06.2017