Справа № 702/488/17
Суддя: Чорненька Д. С.
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №702/488/17
Провадження №2-а/702/86/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2017 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Чорненька Д.С., розглянувши в порядку скороченого письмового провадження в м.Монастирище адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання неправомірною дії, зобов"язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивач 24.05.2017 року звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірною дії та зобов»язання вчинити дії. Підставою для звернення вважає те, що вона, ОСОБА_1, працювала на посаді головного спеціаліста відділу персоніфікованого обліку, інформаційних систем та мереж Управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області. 26.12.2013 року вона звільнилась, у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», у зв'язку з реорганізацією шляхом злиття управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області, управління Пенсійного фонду України в Христинівському районі Черкаської області, управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області, управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області 31.03.2016 року утворено Уманське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області (Відповідач). 23.08.2016 року вона звернулась до Відповідача із заявою про видачу довідки про заробітну плату станом на 01.12.2015 р. та 01.05.2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та Постановою Кабінету Міністрів України №292 від 06 квітня 2016 року «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році». Але, Відповідачем відповідну довідку їй не було видано, листом від 26.08.2016 року №9781/13 повідомлено про те, що підстав для видачі довідки про розмір заробітної плати Позивачу не має, оскільки Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року не передбачено можливість здійснення перерахунку уже призначених пенсій державним службовцям. Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2016 року (справа №702/1057/16-а, провадження №2-а/702/49/16) дії Відповідача визнано неправомірними та зобов'язано Відповідача розглянути питання щодо видачі Позивачу відповідної довідки. Рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі №702/1057/16-а постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2016 року залишено без змін. 25.04.2017 року Позивач звернувся із заявою №394 до Відповідача про перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям з 01.12.2015 року, надавши довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії, непрацюючим державним службовцям №6418/13 від 10.04.2017 року. Відповідачем відмовлено Позивачу у перерахунку пенсії, надавши відповідь 28.04.2017 року №7614/11, з посиланням на те, що з 01.05.2016 Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІ втратив чинність на підставі закону №889-VIII від 10.12.2015. Позивач вважає відмову безпідставною на підставі :1) п.3 Постанови КМУ «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 р. №1013; 2) додатків постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів"; 3) ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу); 4) п.п.2 п.6 Порядку та умов визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2013 р. №426 ; 5) п.5 Закону України від 02.03.2015 р. №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення"; 6) п.4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року №865; 7) ст.ст.83,84,87 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; 8) ст.ст.35, 38, 42, 43, 44, 45, 46, 48 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; 9) Закону України від 16 січня 2003 р. №432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу"; 10) ст.8, ст.21, ч.3 ст.22, ст.46, ст.64 Конституції України; 11) постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійснення правосуддя» за №9 від 01.11.1996; 12) рішення від 22 травня 2008 року Конституційного Суду України №10-рп/2008 та від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005; 13) Закону України «Про державну службу» редакції від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ; 14) Пленуму Вищого адміністративного суду України №3 від 05 лютого 2016 року щодо результатів вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» у спорах щодо визначення розміру заробітної плати працівників апарату судів; 15) інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 22.07.2011 № 1091/11/13-11; 16) постанови Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року (ЄДРСР № 42010782); 17) позицій, викладених в постановах Борзнянського районного суду Чернігівської області в справі №730/365/16-а; Московського районного суду м.Харкова в справі №643/3934/16-а, Новозаводського районного суду м.Чернігова в справі №751/4162/16-а, Київського районного суду м.Харкова в справі №640/6244/16-а та в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2016 року в справі №749/192-16а та в справі від 15.06.2016 №730/343/16-а. Просить визнати неправомірними дії Уманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області з приводу відмови в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії; зобов'язати Уманське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області здійснити перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_1 відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-II (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) в розмірі 80% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, та довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям №6418/13 від 10.04.2017 року, виданої Уманським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Черкаської області, із збереженням відсотків нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 80%, провести нарахування та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат, без змін виплати індексації пенсії в результаті перерахунку (базового місяця для індексації пенсії); перерахунок пенсії здійснити із 23.08.2016 року, дня звернення до Відповідача із заявою про видачу довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії, непрацюючим державним службовцям; судові витрати покласти на відповідача.

На адресу суду від Уманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області 06.06.2017 року надійшло заперечення, відповідно до якого Уманське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області позов не визнає, вважає його безпідставним і необґрунтованим та просить суд відмовити в його задоволенні повністю на підставі: 1) Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ; 2) п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 №213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»; 3) рішення Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016; 4) ст.37-1 Закону України «Про державну службу»; 5) правової позиції Вищого адміністративного суду України у справі щодо відмови УПФУ в перерахунку пенсії на підставі Закону України від 02.03.2015 №213 - рішення від 07.04.2016 у справі №К/800/48167/15; 6) практики Вищого адміністративного суду України у справах №К/800/3327/17 від 09.02.2017, №К/800/4569/17 від 21.02.2017, №К/800/4966/17 від 23.02.2017, №К/800/5760/17 від 28.02.2017; 7) ст.ст.6, ч.1 ст.17, 19 Конституції України; 8) постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів; 9) постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії»; 10) рішення від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 Конституційного Суду України та рішення від 25 січня 2012 року №3рп/2012; 11) ст.49, ч.1 ст.71, ст.94, ч.4 та ч.5 ст.105, п.4 ч.1, ч.2 ст.106 КАС України; 12) Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; 13) Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (із змінами, далі-Закон від 03.07.1991 №1282-ХІІ); 14) Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення; 15) п.п.9,18 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір . На підставі наведеного, з метою правильного та всебічного вияснення обставин справи для прийняття обгрунтованого рішення, просять розглянути справу за загальними правилами КАС України з участю представника управління та відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись принципами верховенства права та законності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні повідомлених позивачем обставин, вбачається, що наявні достатні підстави для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення в порядку скороченого провадження, а тому підстави для задоволення клопотання відповідача про розгляд справи в загальному порядку відсутні.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.05.2017 року позовні вимоги в періоді часу з 23.08.2016 року до 23.11.2016 року залишено без розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Уманському об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України Черкаської області та отримує пенсію як державний службовець, відповідно до Закону України Про державну службу» (а.с.14-копія пенсійного посвідчення №) та є інвалідом другої групи (а.с.15-довідка до акта огляду МСЕК), є звільненою від сплати судового збору.

Позивач ОСОБА_1 25.04.2017 року для проведення перерахунку пенсії звернулася до Уманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області з заявою про проведення перерахунку пенсії у зв"язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям, надавши довідку Уманського об»єднаного управління пенсійного фонду України від 10.04.2017 року №6418/13 (а.с.10).

Проте, Уманське об»єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області листом від 28.04.2017 року №7614/11 відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії позивачу.

Суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

На час звернення до суду з даним позовом судова практика Вищого адміністративного суду України свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, зокреам правові позиції викладені в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2016 року у справі № 484/1671/16-а (К/800/26605/16), від 07 листопада 2016 року у справі № 740/2859/16-а (К/800/29991/16), а також ухвали, прийняті в 2017 році № К/800/3327/17 від 09.02.2017, № К/800/4569/17 від 21.02.2017, № К/800/4966/17 від 23.02.2017, № К/800/5760/17 від 28.02.2017.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакції, що була чинною до змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» було визначено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, -на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам-на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

На підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 зазначений пункт Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 було виключено.

Згідно зі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, чинній з 01.01.2015 до 01.05.2016 умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначалися Кабінетом Міністрів України.

Вказана стаття Закону № 3723-ХІІ взагалі втратила чинність, у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII з 01 травня 2016 року.

Статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким у свою чергу, не передбачено право державних службовців на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшення грошового забезпечення працюючих державних службовців.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним до 01.01.2015, а саме ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ у відповідній редакції, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось і станом на травень 2016 року воно не регламентувало ані права особи на перерахунок її пенсії у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Виходячи з вищевикладеного, пенсія позивачу призначена на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, а її перерахунок позивач просить здійснити за ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ, яка діяла до 01.01.2015 та дійсно передбачала можливість перерахунку пенсії державного службовця в разі підвищення розміру заробітної плати особи, працюючої на аналогічній посаді, і пунктом 4 Постанови № 865 визначались умови такого перерахунку, разом з тим, на момент збільшення розміру заробітної плати працюючого державного службовця за посадою, з якої позивач вийшла на пенсію, та на момент її звернення до відповідача із заявою від щодо перерахунку її пенсії з цих підстав, законодавство змінилось, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ втратила чинність, а Постанову №865 було викладено в іншій редакції, яка не закріплює права особи на перерахунок пенсії з цих підстав, і жодним іншим нормативно-правовим актом також не визначено, ані таке право особи, ані порядку (механізму) перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати та умов його здійснення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії на підставі відповідної довідки не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача.

При цьому, прийняття відповідачем рішення про відмову у перерахунку пенсії позивача не призвело до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Також, судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи позивача безпідставні, відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст.37-1 Закону України «Про державну службу» і постанови № 865 у редакціях, чинних на момент призначення їй пенсії, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,4,8,58 Конституції України, рішеннями Європейського суду з прав людини у справах: "Ейрі проти Ірландії» від 9 жовтня 1979 року, "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року, "Великода проти України" від 03.06.2014 р., Законом України Про Державну службу від 16 грудня 1993 року N3723-XII, із змінами та доповненнями, Законом України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року N1788-XII, із змінами та доповненнями, Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року N1058-IV, постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакції, що була чинною до змін, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», ст.ст. 9,10,11,12,18,21,69,71,86,94, 99,159, 160, 162, 163, 183-2, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Уманського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання неправомірною дії, зобов"язання вчинити дії, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Д. С. Чорненька