Справа № 2-а-2299/11/1412
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2012-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2012 р.Справа № 2-а-2299/11/1412

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Павлова Ж.П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - ОСОБА_1;

суддів - Коваля М.П..; ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченої соціальної допомоги «дітям війни», -

ВСТАНОВИЛА:

21.02.2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченої соціальної допомоги «дітям війни».

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 8 квітня 2011 року адміністративний позов задоволено частково. Поновлено позивачу строк звернення до суду з позовом. Зобовязано відповідача виплатити позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30 % надбавки до мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та за 2009 рік та з 01.01.2010 року по 01.04.2010 року з урахуванням фактично виплачених сум. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва подало апеляційну скаргу, в якій постанову суду першої інстанції вважає прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставинам справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції правильно визнав право позивачки на підвищення пенсії за 2007, 2008, 2009 та 2010 років відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", але не врахував строки звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду з позовом 21.02.2011 року.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України, позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Доводи щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

За таких підстав колегія суддів доходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 21.08.2010 року, що не було встановлено судом першої інстанції.

Вирішуючи справу судом першої інстанції правильно установлено, що у 2010 році дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не призупинялась.

Положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530, які суперечать цьому Закону, та на які посилається апелянт, не можуть бути застосовані, оскільки мають меншу юридичну силу ніж норми Закону.

Також, є необгрунтованими твердження апелянта про те, що розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не застосовується для розрахунку підвищення до пенсії позивача, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком чинним законодавством не визначено.

Не можуть бути прийняті до уваги й твердження апелянта про те, що розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не застосовується для розрахунку підвищення до пенсії позивача, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком чинним законодавством не визначено.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, за таких обставин, судове рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови.

Керуючись ст. 99, ст. 100, ст. 197, п.2 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва - задовольнити частково.

Постанову року Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2011 року скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва виплатити ОСОБА_4 підвищення до пенсії у розмірі 30 % надбавки до мінімальної пенсії за віком з 21.08.2010 року по 01.04.2010 року з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач-суддя: ОСОБА_1

Судді: Коваль М.П.

ОСОБА_2