Справа № 639/1386/17
Суддя: Гаврилюк С. М.
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/1386/17
Провадження № 2-а/639/70/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Гаврилюк С.М.,

при секретарі судового засідання - Макушенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова.про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

06.03.2017 позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про визнання незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить суд визнати незаконними дії Управілння Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 01.04.2015, з урахуванням середнього заробітку по Україні для призначення і перерахунку пенсії, що передує року звернення за перерахунок пенсії (використати розмір середнього заробітку за 2014 р. в розмірі 2960,62 грн).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 2007 року одержує державну пенсію за віком, призначену їй Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова. Після призначення пенсії продовжує працювати. Маючи 24 місяці страхового стажу, після попереднього перерахунку пенсії 30.03.2015, вона написала заяву на перерахунок пенсії по зарплаті і стажу та надала всі необхідні документи. Однак, перерахована пенсія дорівнює 1624,09 грн, що менше, ніж належить при застосуванні порядку розрахунку, виписаного у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції 2007 року.

У зв'язку з чим позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі.

Відповідачем подано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова. У письмових запереченнях відповідач заначив, що Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова діяло в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами, вважає позовні вимоги безпідставними та не обґрунтованими посилаючись на наступне: згідно ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжує працювати, перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати з якої обчислена пенсія з урахуванням не менш ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за період страхового стажу, визначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Таким чином, відповідач вважає свої дії щодо перерахунку пенсії позивачу законними та обґрунтованими і просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою суду від 09.06.2017 року замінено на підставі ст. 55 КАС України відповідача по справі - управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова на Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова.

Суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Згідно зі ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є працюючим пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду в Жовтневому районі м. Харкова та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням Серії НОМЕР_1 (а.с. 9). Крім того, зазначені осбтавини не заперечуються сторонами, а також визнані відповідачем в поданих письмових заперченнях.

Після призначення пенсії та дотепер, понад 24 місяці, позивач продовжує працювати та сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду України.

10.02.2017 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу по Україні за 2014 рік, згідно зі ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 12).

Листом від 24.02.2017 за № 17/Ф-10/31 відповідач зазначив, що Управлінням проведено наступний перерахунок з 01.04.2015 за заявою ОСОБА_1 від 30.03.2015 із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік, тобто 1197,91 грн, оскільки під час попередніх перерахунків пенсії враховувалась заробітна плата, розрахована із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік, яка складає 1197,91 грн (а.с. 10-11).

Відповідно до ч 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції після визнання рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 неконституційними змін від 28.12.2007) у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжує працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за період страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну особу в цілому по Україні за календарний рік, який передує року перерахунку пенсії.

Таким чином, застосування відповідачем при розрахунку розміру пенсії позивачу показника середньої заробітної плати за 2007 рік у сумі 1624,09 грн, не відповідає вимогам вищезазначеного Закону.

Відповідач фактично керується ст.ст. 40, 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції 2015 року (в редакції чинній на момент здійснення перерахунку) та використовує в даному випадку розмір середньої заробітної плати за 2007 рік, що є соціально несправедливим та незаконним. Отже, вказані центральні органи виконавчої влади вчинили дію, що суперечить вимогам частини другої статті 19 та частини 3 статті 22 Конституції України, згідно з якою органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 Конституційний Суд України визнав деякі положення ЗУ «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» не тому, що вважав певний показник, який має бути застосований при перерахунку пенсії, неконституційним, а тому, що закон про Державний бюджет України як правовий акт, має особливий предмет регулювання, відмінний від інших законів України, він стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення, тому цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дії чинних законів України, а також встановлюватися інше (правове) регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України,бюджетному кодексі України, то цей закон не може вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх. У разі необхідності зупинення законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх не чинними мають використовувати окремі закони, а не закон про Держбюджет.»

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України в редакції 2007 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі, якщо особа продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, тобто, за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Зі змісту частини четвертої статті 42 зазначеного Закону випливає, що для перерахунку пенсій застосовується показник середньої зарплати за рік, що передує року звернення з перерахунком пенсії.

Таким чином, якщо при перерахунку пенсії береться заробітна плата відповідно до абзацу першого частини першої статті 40, то, відповідно, має застосовуватися і той показник середньої заробітної плати, який береться при призначенні пенсії із заробітку відповідно до цієї ж частини першої статті 40 Закону, тобто за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії.

Пенсійний Фонд України відповідно до п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 є центральним органом виконавчої влади, на який покладено обов'язок по призначенню пенсій, забезпеченню своєчасного і в повному обсязі її фінансування та виплату.

Відповідно до ст. 6 ч. 2 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

За змістом ст. 46 ч. 1 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 22 Конституцією України визначено, що конституційні права і свободи громадян гарантуються і не можуть бути скасовані. Таким чином держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституціні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Закон № 1058-IV, як зазначено в преамбулі, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здіснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірність його непроведення перерахунку пенсії позивачу із застосуванням встановленого показника середньої заробітної плати по Україні за 2014 рік у розмірі 2960 грн 62 коп. та не доведено правомірність свого висновку про те, що при перерахунку пенсії позивачу слід застосувати встановлений показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік, тобто 1197,91 грн.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

З огляду на вказане, суд вважає, що відмовавідповідача в проведенні перерахунку пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2014 рік є незаконною.

З урахуванням наведеного, суд вважаєза необхідне визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2014 рік в розмірі 2960 грн 62 коп; зобов'язативідповідача розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії з прийняттям рішення про перерахунок пенсії з 01.04.2015 за результатами її розгляду, з урахуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2014 рік в розмірі 2960 грн 62 коп.

Разом із тим, суд приходить до висновку про відсутність підстав щодо задоволення позову в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсі з 01.04.2015, з урахуванням середнього заробітку по Україні для призначення і перерахунку пенії, що передує року звернення за перерахунком пенсії, використовуючи розмір середнього заробітку за 2014 рік в розмірі 2960,62 грн, оскільки за заявою позивача від 30.03.2015 про перерахунок пенсії відповідачем не приймалось відповідне рішення.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 17, 18, 69-71, 94, 159-163, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції після визнання рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 неконституційними змін від 28.12.2007), п. 3 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», ст. 6, ст. 22, ст. 46 ч. 1, ст. 64 Конституції України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова.про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1на підставі п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2014 рік в розмірі 2960 грн 62 коп.

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харковарозглянути заяву ОСОБА_1 від 30.03.2015 з прийняттям рішення про перерахунок пенсії відповідно до п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2015 за результатами її розгляду, з урахуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2014 рік в розмірі 2960 грн 62 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя С.М.Гаврилюк