Справа № 216/127/17
Суддя: Бутенко М. В.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/127/17
номер провадження 2-а/216/59/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бутенко М.В.,

секретаря - Ярмошенко О.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті ОСОБА_4 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізького обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобовязання неправомірними дій, рішення (розпорядження) Пенсійного фонду та зобовязання вчинити дії щодо призначення пенсії за віком

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобовязання вчинити дії щодо призначення пенсії за віком, який було уточнено 04. 04. 2017 року. Позов обґрунтовано наступним:

Позивач ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1982 року і по теперішній час працює лікарем акушером-гінекологом у КЗ «Міський клінічний пологовий будинок № 1» м. Кривий Ріг.

11 березня 2008 року, маючи 29 років 2 місяці 11 днів стажу медичного працівника та залишивши роботу у КЗ «Міський клінічний пологовий будинок № 1» м. Кривий Ріг, він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для призначення пенсії за вислугою років як працівника охорони здоровя відповідно до ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Така пенсія була призначена ОСОБА_1 та виплачувалась до 01.09.2009 року. З 01.09.2009 року виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 було припинено у звязку і його працевлаштуванням лікарем акушером-гінекологом у КЗ «Міський клінічний пологовий будинок № 1» м. Кривий Ріг. На даній посаді ОСОБА_1 працює по теперішній час, що підтверджує копія трудової книжки, завірена у відділі кадрів.

23 червня 2016 року ОСОБА_1 виповнилося повних 60 років, тобто настав вік, за яким в нього виникло право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, і 24 червня 2016 року, продовжуючи працювати на посаді лікаря акушера-гінеколога у КЗ «Міський клінічний пологовий будинок № 1» м. Кривий Ріг, ОСОБА_1 звернувся до Криворізького центрального ОУПФУ Дніпропетровської області із заявою про призначення йому пенсії за віком. До заяви додав необхідні документи. У серпні 2016 року ОСОБА_1 вирішив дізнатися, який саме розмір пенсії йому нарахований спеціалістами Управління Пенсійного фонду, для чого звернувся із заявою. 12 вересня 2016 року Криворізьким ЦОУПФУ Дніпропетровської області ОСОБА_1 було надано письмову відповідь (Лист № К875-16 від 12.09.2016).

З цього листа позивач вперше дізнався, що відповідач не призначив йому пенсію за віком незважаючи на досягнення пенсійного віку, а поновив виплату пенсії за вислугою років, здійснивши її перерахунок відповідно до теперішнього страхового стажу (37 років 8 місяців 29 днів) та із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік як рік, що передував року звернення за призначенням пенсії за вислугу років. Також відповідачем при розрахунку середньомісячного заробітку позивача не була врахована заробітна плата за період 2009-2016 рр.

Позивач вважає такі дії Криворізького центрального ОУПФУ Дніпропетровської області такими, що суперечать чинному законодавству та порушують передбачене ст. 46 Конституції України право позивача на соціальний захист, яке включає право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Саме протиправність дій відповідача стала причиною звернення ОСОБА_1 до суду із адміністративним позовом з метою захисту своїх прав відповідно до ст. 55 Конституції України.

Просить суд винести судове рішення, яким:

1. Визнати неправомірними дії Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо поновлення виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1

2. Визнати неправомірними дії Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

3. Визнати неправомірними дії Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо застосування для розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 показника заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік в розмірі 1197 грн. 91 коп.

4. Визнати неправомірним та скасувати рішення (розпорядження) Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, яким визначено вид та розмір пенсії ОСОБА_1

5. Зобовязати управління ПФУ провести перерахунок пенсії за віком з використанням для розрахунку показників середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за пенсією: 2013, 2014, 2015 роки, врахувавши суми заробітної плати, які були ОСОБА_1 отримані за весь період страхового стажу, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією за віком з 24 червня 2016 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, кожний окремо позовні вимоги підтримали в повному обсязі з урахуванням уточнень, поданих до суду 04. 04. 2017 року.

В судовому засіданні представники відповідача - Криворізького обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області ОСОБА_3 позовні вимоги позивача не визнала, просила суд в позові відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, представника позивача та представника відповідача, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1982 року і по теперішній час працює лікарем акушером-гінекологом у КЗ «Міський клінічний пологовий будинок № 1» м. Кривий Ріг.

11 березня 2008 року, маючи 29 років 2 місяці 11 днів стажу медичного працівника та залишивши роботу у КЗ «Міський клінічний пологовий будинок № 1» м. Кривий Ріг, він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для призначення пенсії за вислугою років як працівника охорони здоровя відповідно до ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Така пенсія була призначена ОСОБА_1 та виплачувалась до 01.09.2009 року. З 01.09.2009 року виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 було припинено у звязку і його працевлаштуванням лікарем акушером-гінекологом у КЗ «Міський клінічний пологовий будинок № 1» м. Кривий Ріг. На даній посаді ОСОБА_1 працює по теперішній час, що підтверджує копія трудової книжки, завірена у відділі кадрів.

23 червня 2016 року ОСОБА_1 виповнилося повних 60 років, тобто настав вік, за яким в нього виникло право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, і 24 червня 2016 року, продовжуючи працювати на посаді лікаря акушера-гінеколога у КЗ «Міський клінічний пологовий будинок № 1» м. Кривий Ріг, ОСОБА_1 звернувся до Криворізького центрального ОУПФУ Дніпропетровської області із заявою про призначення йому пенсії за віком. До заяви додав необхідні документи. У серпні 2016 року ОСОБА_1 вирішив дізнатися, який саме розмір пенсії йому нарахований спеціалістами Управління Пенсійного фонду, для чого звернувся із заявою. 12 вересня 2016 року Криворізьким ЦОУПФУ Дніпропетровської області ОСОБА_1 було надано письмову відповідь (Лист № К875-16 від 12.09.2016).

З цього листа позивач вперше дізнався, що відповідач не призначив йому пенсію за віком незважаючи на досягнення пенсійного віку, а поновив виплату пенсії за вислугою років, здійснивши її перерахунок відповідно до теперішнього страхового стажу (37 років 8 місяців 29 днів) та із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік як рік, що передував року звернення за призначенням пенсії за вислугу років. Також відповідачем при розрахунку середньомісячного заробітку позивача не була врахована заробітна плата за період 2009-2016 рр.

Позивач вважає такі дії Криворізького центрального ОУПФУ Дніпропетровської області такими, що суперечать чинному законодавству та порушують передбачене ст. 46 Конституції України право позивача на соціальний захист, яке включає право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно, з урахуванням того, що на даний момент ОСОБА_1 продовжує працювати на посаді лікаря акушера-гінеколога у КЗ «Міський клінічний пологовий будинок № 1» м. Кривий Ріг, у відповідача відсутні підстави для поновлення виплати пенсії за вислугу років.

Водночас, досягнення позивачем пенсійного віку 60 років дає йому право на отримання пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а непризначення мені пенсії за віком є прямим порушенням вимог законодавства України.

Пенсія за вислугу років - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а пенсія за віком є загально визначеною пенсією для усіх категорій. Враховуючи той факт, що позивача жодним із видів загально передбаченої пенсії (які зазначені у ст. ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») не користувався раніше, то право на пенсію за віком виникло у нього вперше .

Відповідно, пенсія за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" повинна бути призначена ОСОБА_1 вперше , а тому у позивача виникає право на застосування формули визначення розміру пенсії, яка використовується при призначенні пенсії вперше, і розрахунок суми моєї пенсії за віком необхідно зробити згідно п.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 рр. та врахувавши при розрахунку середньомісячного заробітку суму заробітної плати позивача за період 2009-2016 рр. з урахуванням вимог норм пенсійного законодавства України щодо призначення та виплати пенсії за віком працюючим пенсіонерам.

Як додаток до адміністративного позову позивачем була подана до суду копія листа Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 12.09.2016 № К875-16, в якому зазначено, що Відповідач 24.06.2016 р. поновив позивачу виплату пенсії за вислугою років, здійснивши її перерахунок відповідно до теперішнього страхового стажу (37 років 8 місяців 29 днів) та із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік як рік, що передував року звернення за призначенням пенсії за вислугу років.

07.02.2017 року у відповідь на своє звернення позивач отримав від Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області інший лист № 2791/03/24, з якого дізнався, що станом на 07.02.2017 року він отримую пенсію за віком, розраховану згідно з Законом «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і що з 24.06.2016 позивачу було призначено пенсію за віком згідно з його заявою, проте в цьому листі не аргументоване застосування при призначенні пенсії показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік.

Із заперечення, поданого представником Відповідача у підготовчому судовому засіданні по справі № 216/127/17, вбачається, що позивач дізнався, що він «перебуває на обліку в Криворізькому центральному ОУПФУ Дніпропетровської області та отримує пенсію за вислугу років». В цьому ж запереченні зазначено, що 24.06.2016 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду із заявою про перехід на пенсію за віком. При цьому позивачу було «поновлено виплату пенсії за вислугу років» (роботу, яка надає право на пенсію за вислугу років, позивач не залишав, тому таке поновлення є неправомірним). Окрім того, ОСОБА_1 звертався із заявою саме про призначення пенсії за віком вперше, і яким чином вона перетворилася у заяву про перехід на пенсію за віком, йому не відомо.

З розрахунку пенсії ОСОБА_1 вбачається, що відповідачем при розрахунку його середньомісячного заробітку не була врахована заробітна плата за період 2009-2016 рр.

Крім того, в Листі від 12.09.2016 № К875-16 Криворізьке центральне ОУПФУ зазначає, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 37 років 8 місяців 29 днів (станом на вересень 2016 року). При цьому, згідно з Листом № 2791/03/24 від 07.02.2017 року страховий стаж ОСОБА_1 складає 38 років 10 місяців 9 днів (станом на лютий 2017 року). Позиція управління Пенсійного фонду не співпадає з позицією Центрального ОУПФУ та документами пенсійної справи. За 5 календарних місяців з вересня 2016 по лютий 2017 року страховий стаж позивача збільшився на 1 рік і 2 місяці.

Згідно з позицією Відповідача, у 2016 році к позивача відбувся перехід з одного виду пенсії на інший.

Дане твердження обґрунтовується наступним:

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

Криворізьке центральне ОУПФ України Дніпропетровської області, провівши переведення на інший вид пенсії та перерахунок розміру пенсії, при розрахунку пенсії за віком неправомірно застосувало показник середньої заробітної плати за 2007 рік, посилаючись на частину третю статті 45 Закону № 1058-IV, внаслідок чого розмір призначеної позивачу пенсії за віком становить 1347,18 грн.

Також Криворізьке центральне ОУПФ України Дніпропетровської області неправильно застосувало до спірних відносин норму права, що стосується переходу з одного виду пенсії на інший, оскільки ОСОБА_1 звернувся до Відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на підставі Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) вперше.

У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно зі ст.10 зазначеного Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Отже, видами пенсій у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, один з яких може бути призначено особі, яка має одночасно право на різні види пенсії за її вибором, є пенсія за віком, по інвалідності та у зв'язку з втратою годувальника. Пенсія за вислугу років Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачена.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" даний Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. У ст. 9 даного Закону передбачено, що види пенсійних виплат і соціальних послуг відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається такі пенсійні виплати :1) пенсія за віком ; 2) пенсія по інвалідності , внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва,не пов'язаного з роботою,інвалідності з дитинства ); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином, питання щодо виплати пенсії за вислугою років, не входить до правового поля Закону України ""Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а регулюється іншим законодавством.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють, зокрема, на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, таким особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. Таким чином, обов'язковою підставою для отримання пенсії за вислугу років, є залишення особою роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно позиції Верховного суду України стосовно неправомірності застосування ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (Закону № 1058-ІV) у справах щодо призначення пенсії за віком особам, яким раніше була призначена пенсія за вислугу років.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону , із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас, у 2008 році ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII , який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що передбачає Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV я звернувся вперше.

Крім того, після призначення пенсії за вислугу років позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. А отже, для розрахунку пенсії показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом (Законом України№ 1058-ІV), ніж пенсія за вислугу років (Законом України № 1788-XII).

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи:

а.с. 7-9 копія паспорту та ІПН позивача

а.с. 10-14 копія трудової книжки позивача

а.с.15-17 відповідь УПФУ на звернення ОСОБА_1 від 12. 09. 2016 року

а.с.18 повідомлення

а.с.19-28 розрахунок заробітку для обчислення

а.с.29 розрахунок стажу

а.с.53 відповідь УПФУ на звернення ОСОБА_1 від 07. 02. 2016 року

а.с.54-57 копія постанови колегії суддів судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

Суд приходить до висновку, що Криворізьке центральне ОУПФ України Дніпропетровської області умисно занижує ОСОБА_1 розмір пенсії та неправильно здійснює розрахунок страхового стажу, відповідно визначає розмір пенсії на свій розсуд, а не відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4-14, 18, 19, 71, 86, 99, 104-106, 122, 137, 158-163 КАС України, ст.ст. 46, 55 Конституції України, ст.ст. 2, 9, 26, 27, 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 7, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Криворізького обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобовязання неправомірними дій, рішення (розпорядження) Пенсійного фонду та зобовязання вчинити дії щодо призначення пенсії за віком - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Криворізького обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо поновлення виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1.

Визнати неправомірними дії Криворізького обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо переведення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

Визнати неправомірними дії Криворізького обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо застосування для розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1, показника заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн.

Визнати неправомірними та скасувати рішення (розпорядження) Криворізького обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області яким визначено вид та розмір пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Криворізьке обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з використанням для розрахунку показників заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за пенсією, виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією за віком з 24 червня 2017 року.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 254 КАС України, і може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її ухвалення. У разі застосування судом частини 3 статті 160 КАС України, а також ухвалення постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то 10-денний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення 5-денного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: Бутенко М.В.