Справа № 802/885/17-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

02 червня 2017 р. Справа № 802/885/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Крисько І.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому заяву представника позивача про забезпечення адміністративного позову

за позовом: ОСОБА_2

до: відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про: визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

У проваджені Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови.

02 червня 2017 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Заводюк Ірини Миколаївни про розшук майна боржника винесену 22 травня 2017 року у виконавчому провадженні № 53247048 в частині розшуку транспортного засобу марки Lexus модель LX 470, чорного кольору, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 до вирішення справи.

У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити заяву про забезпечення позову, оскільки автомобіль марки Lexus модель LX 470 д.н.з. НОМЕР_1 є легковим автомобілем та використовується в особистих цілях позивача, оголошення його в розшук суттєво обмежує право власності позивача, оскільки перешкоджає його вільному використанню за призначенням. Окрім того, представник позивача зазначив, що враховуючи те, що предметом розгляду даної адміністративної справи є вимога про скасування постанови про розшук майна і у судовому засіданні має вирішуватись її законність необхідно зупинити її дію до вирішення справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак, надав клопотання про відкладення розгляду заяви про забезпечення адміністративного позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 118 КАС України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 3 статті 118 КАС України передбачено, що питання про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Суд, розглянувши подану заяву, заслухавши пояснення представника позивача, дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У випадку звернення сторони із клопотанням про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ'я сторін.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06 березня 2008 року, надано роз'яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, у випадку звернення сторони із клопотанням/заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такими. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Разом з тим, розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку, що будь-яких обґрунтованих підстав, доводів, та доказів на підтвердження викладених у заяві обставин представником позивача не наведено та не надано.

Крім того, слід вважати невмотивованими посилання представника позивача на неможливість подальшого відновлення прав та інтересів ОСОБА_2 без вжиття судом тих заходів забезпечення адміністративного позову, про які йдеться у відповідній заяві.

Таким чином, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі при розгляді даної заяви суд не вбачає.

На думку суду, подання адміністративного позову предметом якого скасування постанови про стягнення виконавчого збору № 53247048 не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності таких дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У випадку встановлення в ході розгляду справи порушення прав позивача, їх відновлення в даному випадку можливе лише за наслідками розгляду такої справи по суті, що не може підміняти собою необхідність вжиття запобіжних заходів у даному випадку та на даній стадії.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 165, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення адміністративного позову по справі за позовом ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мультян Марина Бондівна