Справа № 338/126/17
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5458/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Коваля Р.Й., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу командира роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_1 на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2017 року у адміністративній справі №338/126/17 за позовом ОСОБА_2 до командира роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до командира роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_1 в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову серії ДР №103958 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25 січня 2017 року щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити у звязку з відсутністю складу правопорушення.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2017 року позов ОСОБА_2 до командира роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДР № 103958 від 25 січня 2017 року, винесену командиром роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську лейтенантом поліції ОСОБА_1 за ч. 2ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_2, визнано незаконною та скасовано, а провадження у справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, командир роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську лейтенант поліції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою командира роти №3 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_1 серії ДР №103958 від 25 січня 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП за те, що він 25 січня 2017 року о 14.30 год. керуючи автомобілем «TOYOTA», номерний знак НОМЕР_1 в м. Івано-Франківську по вул. Незалежності, що має дві смуги для руху в кожному напрямку, по крайній правій смузі при зміні напрямку руху, а саме - перестроюванні в ліву смугу - не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив підпункт "б" пункту 9.2. ПДР (а.с.4).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інші.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.3 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не грунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди

Відповідно до п. 9.2 підпункту б ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б спростовували твердження позивача про те, що 25 січня 2017 року, керуючи автомобілем марки "Тойота", д.н.з. НОМЕР_1, рухався в м. Івано-Франківську по вулиці Незалежності, яка має дві смуги для руху в кожному напрямку. Зробив маневр вліво, включивши покажчик повороту, бо справа був автобус, потім повернув вправо і через 50 м. включив поворот направо і на світлофорі повернув направо. Тому суд апеляційної інстанції зазначає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи, вважає, що позивач ОСОБА_2 не порушував вимоги п.9.2 (б) ПДР України, а відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП, додатково не було встановлено тих обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В силу частини 1 статті 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Так, вищенаведеною процесуальною нормою передбачено повноваження суду при вирішенні справи по суті. Однак, суд першої інстанції задовольнивши позовні вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, - вийшов за межі наданих суду повноважень, перебравши на себе повноваження субєкта владних повноважень, що має наслідком скасування постанови суду першої інстанції в цій частині.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до норм КАС України, суд не наділений повноваженнями закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Вказані процесуальні дії відносяться до компетенції органу, який розглянув справу. Судом має досліджуватись лише питання законності постанови посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження по справі, оскільки суд адміністративної юрисдикції не наділений повноваженнями закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення, а тому постанова Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2017 року в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 41, ч. 3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1, 4 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ч. 1 ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу командира роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_1 - задовольнити частково, постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2017 року у адміністративній справі №338/126/17 в частині закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

В решті постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2017 року у адміністративній справі №338/126/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: Р.Й. Коваль

ОСОБА_3

Повний текст постанови складений 06 червня 2017 року.