Справа № 2-а-273/10/1522
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2012-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2012 р.Справа № 2-а-273/10/1522

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Кравця О.О. та Осіпова Ю.В.,

при секретарі Руденко І.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу представника Бюро естетики міського середовища та зовнішньої реклами при управлінні архітектури та містобудування виконавчого комітету Одеської міської ради на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бюро естетики міського середовища та зовнішньої реклами при управлінні архітектури та містобудування виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання неправомірними дій та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Бюро естетики міського середовища та зовнішньої реклами при управлінні архітектури та містобудування виконавчого комітету Одеської міської ради. З урахуванням уточнень та доповнень до позову ОСОБА_1 просила визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення порушення п. 4.1 рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 22 квітня 2008 року «Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Одесі»під час складання акта перевірки від 15 вересня 2009 року № 1650, а також визнати протиправним і скасувати припис Бюро естетики міського середовища та зовнішньої реклами при управлінні архітектури та містобудування виконавчого комітету Одеської міської ради про усунення порушення № 1650 від 15 вересня 2009 року.

В обґрунтування позову зазначалось, що 15 вересня 2009 року посадовими особами відповідача складено акт перевірки № 1650, в якому зазначено про порушення СПД ОСОБА_1 п. 4.1 Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Одесі, а саме розміщення зовнішньої реклами без отримання на це відповідного дозволу. На підставі акта перевірки відповідачем винесено припис про усунення СПД ОСОБА_1 порушень шляхом демонтажу самовільно встановленої конструкції. Проте, вивіска на фасаді будівлі, в якій позивач орендує офіс, не є зовнішньою рекламою, а являється інформацією про продукцію. Крім того, на думку позивача, органи місцевого самоврядування, до яких відноситься відповідач, не є органами, що компетентні здійснювати контроль за дотриманням законодавства про рекламу.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано припис Бюро естетики міського середовища та зовнішньої реклами при управлінні архітектури та містобудування виконавчого комітету Одеської міської ради № 1650 від 15 вересня 2009 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник відповідача в апеляційній скарзі зазначає, що судом при вирішенні справи порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, судом не прийнято до уваги, що розміщена позивачем конструкція на підставі ст. 1 Закону України «Про рекламу»є зовнішньою рекламою, оскільки містить інформацію про електронну адресу позивача, номери телефонів, значний перелік послуг та адресу інтернет-сайту організації, що фактично спрямовано на формування та/або підтримання обізнаності та інтересу невизначеного кола осіб щодо послуг, котрі реалізуються даним субєктом господарювання. Крім того, судом не враховано, що якщо позивач розмістив банер, як інформаційну вивіску, йому необхідно було отримати відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 14 лютого 2008 року № 178 технічний паспорт, погоджений з органами місцевого самоврядування. На думку апелянта, судом першої інстанції під час розгляду справи також порушено норми процесуального закону щодо розгляду заяви позивача про зміну підстав або предмету позову та строку складання постанови у повному обсязі. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу представника відповідача без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ позивача про залишення постанови суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Судом встановлено, що 15 вересня 2009 року посадовими особами Бюро естетики міського середовища та зовнішньої реклами при управлінні архітектури та містобудування виконавчого комітету Одеської міської ради проведено перевірку СПД ОСОБА_1 щодо виконання рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 22 квітня 2008 року № 434.

За результатами перевірки складено акт за № 1650 від 15 вересня 2009 року, яким встановлено порушення субєктом підприємницької діяльності п. 4.1 Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Одесі, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22 квітня 2008 року № 434.

На підставі акта перевірки відповідачем складено припис за № 1650 від 15 вересня 2009 року про усунення порушень, виявлених під час перевірки, шляхом демонтажу самовільно встановленої конструкції до 19 вересня 2009 року.

Постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо встановлення порушення п. 4.1 рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 22 квітня 2008 року «Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Одесі»під час складання акта перевірки від 15 вересня 2009 року № 1650 в апеляційному порядку не оскаржена.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування припису відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що спірна конструкція позивача не може вважатись обєктом зовнішньої реклами, а є вивіскою, яка відповідно до законів України «Про рекламу»та «Про захист прав споживачів»містить інформацію про зареєстроване найменування, знак для товарів і послуг, розширену інформацію про вид діяльності, та розміщена на зовнішній поверхні будинку, на рівні поверху, на якому знаходиться надане у користування позивача приміщення.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про рекламу»реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару. Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно ч. 1 ст. 16 названого Закону розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

На виконання положень ст. 16 Закону України «Про рекламу»виконавчим комітетом Одеської міської ради рішенням від 22 квітня 2008 року № 434 було затверджено Правила розміщення зовнішньої реклами в м. Одесі.

Пунктом 3.1 названих Правил встановлено, що функції регулювання діяльності у сфері розміщення зовнішньої реклами на території м. Одеси покладено на Бюро естетики міського середовища та зовнішньої реклами при управлінні архітектури та містобудування Одеської міської ради (надалі Бюро).

На підставі п. 3.4 Правил (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до повноважень Бюро належить проведення інвентаризації та обстеження рекламних засобів, здійснення перевірок дотримання Правил розміщення зовнішньої реклами згідно з вимогами законів України «Про рекламу», «Про благоустрій населених пунктів»та складання актів та приписів про усунення порушень розповсюджувачем реклами.

Згідно п. 4.1 Правил розміщення зовнішньої реклами провадиться на підставі дозволів, які видаються робочим органом згідно з рішенням виконавчого органу Одеської міської ради.

Як встановлено матеріалами справи, 15 вересня 2009 року посадовими особами Бюро було проведено перевірку субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, за результатами якої складено акт № 1650, в якому зазначено про порушення позивачем п. 4.1 Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Одесі, а саме розміщення реклами на зовнішній поверхні будинку за адресою: м. Одеса, Грецька площа, 1, без отримання відповідного дозволу.

На підставі акта перевірки посадовими особами Бюро складено припис про усунення порушень від 15 вересня 2009 року № 1650, в якому СПД ОСОБА_1 пропонується у строк до 19 вересня 2009 року демонтувати самовільно встановлену конструкцію зовнішньої реклами.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що спірна конструкція є інформаційною вивіскою і на підставі положень ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу»не являється рекламою.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу»вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

З аналізу зазначеної норми Закону випливає, що інформаційна вивіска повинна містити зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності, час роботи.

Проте, як вбачається зі змісту вивіски, розміщеної ОСОБА_1, на ній зазначено назву, обширний перелік послуг, електронну адресу, телефон та місце розміщення офісу, що виключає можливість сприйняття вивіски лише як інформаційної.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що згідно договору б/н від 30 липня 2009 року СПД ОСОБА_1 замовила у СПД ОСОБА_2 робочий макет, рекламну продукцію (рекламну конструкцію) та монтажні роботи відповідно до ескізу за адресою: м. Одеса, Грецька площа, 1 (а. с. 106). Таким чином, у вказаному договорі спірна конструкція визначена самим позивачем як рекламна продукція (рекламна конструкція).

Крім того, за змістом наведених вище положень ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу»не вважається рекламою вивіска чи табличка з певною інформацією про особу, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, або на зовнішній поверхні будинку чи споруди, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, на спірній конструкції, розміщеній СПД ОСОБА_1 на фасаді будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, Грецька площа, 1, міститься інформація про «Патентно-адвокатське бюро ЛексІнтелз»(а. с. 23), яке зареєстроване як товариство з обмеженою відповідальністю, тобто як юридична особа, виконавчим комітетом Одеської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 24).

Будь-які документи, що підтверджують належність вказаній юридичній особі власного чи наданого у користування приміщення в будинку, на фасаді якого розміщена спірна конструкція, позивачем не надано.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що конструкція, розміщена СПД ОСОБА_1 на фасаді будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, Грецька площа, 1, являється зовнішньою рекламою, а тому потребує отримання позивачем відповідних дозвільних документів, що виключає можливість задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування оскарженого припису відповідача.

При цьому апеляційний суд відхиляє посилання позивача в доповненнях до позову на ст. ст. 15, 17 та 19 Закону України «Про захист прав споживачів»щодо обовязку продавця надавати споживачеві необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору, оскільки за змістом ч. 2 ст. 15 названого Закону така інформація може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, тобто безпосередньо в офісному (торговельному) приміщенні субєкта підприємницької діяльності.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі пунктів 3 та 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Бюро естетики міського середовища та зовнішньої реклами при управлінні архітектури та містобудування виконавчого комітету Одеської міської ради задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2010 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2012 року.

Головуючий:

Судді: