Справа № 2-а-5436/09/1470
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2012-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2012 р.Справа № 2-а-5436/09/1470

Категорія:Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного

адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Потапчука В.О.,

- ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2009 року по справі за адміністративним позовом Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу про стягнення заборгованості по страховим внескам в сумі 2967,79 гривень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по страховим внескам в сумі 2967,79 грн., яка утворилася внаслідок виплати бюджетної заборгованості педагогічним працівникам надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2009 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись при цьому на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Сторони були сповіщені належним чином про час і місце судового засідання: Миколаївський професійний ліцей торгівлі та ресторанного сервісу повідомлений виключними засобами звязку, на підставі ст. 38 КАС України, згідно телефонограми (а.с.86), представники до суду не прибули та причини неявки суду не повідомили; Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності сповіщено згідно поштового повідомлення (а.с.85), представники до суду гне прибули та причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів з огляду на зазначене, а також враховуючи те що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи, - дійшла висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що в 2006 році державний бюджет погасив заборгованість перед педагогічними та науково-педагогічними працівниками Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу по виплатам надбавок за вислугу та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки за 1999-2002 роки у розмірі 99092,93 грн. Проведеною позивачем перевіркою відповідача встановлено, що зазначені кошти не були включені до фонду оплати праці, у зв'язку з чим на них не нараховувалися страхові внески на загальну суму 3616,89 гривень. Згідно листа страхувальника від 15.02.07 перераховано внески на суму 638,49 грн. Окрім цього, у відповідача малася переплата за минули періоди на суму 10,61 грн. Таким чином, зобов'язання відповідача зменшено до 2967,79 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в Звіті про нараховані внески, перерахування та витрати, пов'язанні з загальнообов'язковим соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за 1 півріччя 2009 року відобразив у рядку 17 розділу ІІІ «заборгованість за страхувальником на кінець звітного періоду в розмірі 2967.79 гривень».

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про неузгодженість зобовязання, оскільки відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Згідно зі ст. 57 Закону України «Про освіту», окрім іншого, педагогічним і науково-педагогічним працівникам передбачені виплата надбавок за вислугу років та допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці»до структури заробітної плати входить: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Отже, виплати педагогічним і науково-педагогічним працівникам передбачені ст.57 Закону України «Про освіту»є частиною заробітної плати.

Приписами ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»передбачено, що страхові внески сплачуються з сум оплати праці, які включають основну та додаткову заробітну плату, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, які підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був в 1999-2002 роках, включати до фонду оплати праці при обрахуванні страхових внесків у тому числі і виплати педагогічним і науково-педагогічним працівникам, передбачені ст.57 Закону України «Про освіту».

Колегія суддів, з огляду на викладене, вважає за необхідне зазначити, що постановою КМ України № 745 від 25.05.06 р. дозволено не включати ці виплати до фонду оплати праці, яка була офіційно оприлюднена в газеті «Урядовий кур'єр»№102 від 02.06.06р. Тобто, лише з цієї дати відповідач та інші заклади освіти отримали право не нараховувати страхові внески на виплати педагогічним і науково-педагогічним працівникам, передбачені ст.57 Закону України «Про освіту». При цьому, позивач звернувся про стягнення заборгованості, яка виникла до 02.06.06, тому відповідач повинен її сплатити на загальних підставах.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»спори, що виникають з правовідносин про державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, вирішуються в судовому порядку.

Приписами ч. 2 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими

похованням»встановлено, що строк давності в разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.

Решта доводів апеляційної скарги не впливають на результат вирішення спірного питання, оскільки формальні порушення, на які апелянт посилається не є підставою для скасування правильно винесеного по суту судового рішення та не спростовують відповідних порушень законодавства.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, апелянтом не надано достатньо належних доказів у підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заявлені вимоги, не спростовано також правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції обґрунтоване та відповідає чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги його не спростовує, а отже дане рішення на підставі ст. 200 КАС України залишається без змін, а скаргам без задоволення.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2009 року залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2009 року по справі за адміністративним позовом Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу про стягнення заборгованості по страховим внескам в сумі 2967,79 грн. без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання чинності безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: /ОСОБА_2/

Суддя: /ОСОБА_3/

Суддя: /ОСОБА_1/