Справа № 283/619/17
Суддя: Дубовик П. В.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 283/619/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року смт. Народичі

Суддя Народицького районного суду Житомирської області Дубовик П.В., розглянувши в скороченому провадженні смт.Народичі справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати неправомірною відмову відповідача у перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати (суддівської винагороди) працюючим суддям, просить зобов'язати відповідача перерахувати на виплачувати з 01.01.2014 року пенсію, призначену на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу», визначивши її в розмірі 83 % суми заробітної плати, зазначеної у довідці ТУ ДСА України в Житомирській області від 23.04.2015 року № 1839/15-вих про складові заробітної плати, без обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим законодавством.

Ухвалою судді від 12.05.2017 року по справі відкрито скорочене провадження, позовні вимоги позивача за період з 01.01.2014 року по 05.10.2016 року були залишені без розгляду, тому суд розглядає позовну заяву за виключенням зазначених вимог.

Ухвалою судді від 22.05.2017 року по справі замінено відповідача Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області належним відповідачем Коростенським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Відповідач в запереченнях на адміністративний позов просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії в березні 2017 року норми Закону України «Про державну службу» в частині, яка стосується пенсійного забезпечення , - були скасовані, тому відсутні правові підстави здійснювати перерахунок раніше призначеної пенсії, а саме Законом України від 28.12.2014 року №76-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності 01.01.2015 року, внесено зміни до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» і викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначається Кабінетом Міністрів України». Крім того, як на підставу для відмови в перерахунку пенсії відповідач також посилається на те, що згідно пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII), яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу» та інших. Оскільки такий закон не прийнятий, вважає, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та умовах визначених Законом України «Про державну службу», не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження відповідно до ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,суд прийшов до переконання щодо його задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працював в Малинському районному суді Житомирської області на посаді судді, з 2004 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Відповідно до постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.03.2014 року, зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Малинському районі Житомирської області провести перерахунок, отримуваної ОСОБА_1 пенсії державного службовця з 01 листопада 2013 року відповідно до Закону України "Про державну службу", виходячи із заробітної плати працюючого судді.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.08.2016 року визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області при виконанні постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.03.2014 року щодо зменшення величини раніше нарахованої пенсії ОСОБА_1, тобто з 83 відсотків до 80 відсотків від заробітної плати працюючого судді, як такі, що суперечать ст.22 Конституції України.

З 01 січня 2014 року заробітна плата позивачу перераховувалась у відповідності з Законом України "Про судоустрій і статус суддів", на підставі чого останньому 23 квітня 2015 року територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Житомирській області була видана довідка №1839/15 про складові заробітної плати державного службовця, які на момент перерахунку працюють на посадах, з яких призначено (перераховано) пенсію.

В березні 2017 року позивач звернувся до УПФ із заявою про перерахунок розміру пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим суддям, на що відповідач повідомив про відсутність підстав для такого перерахунку, оскільки Кабінетом Міністрів України не приймалося рішень про підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям.

Діяльність суддів, встановлення їм розміру заробітної плати регулюється Законом України "Про судоустрій і статус суддів", Законом України "Про Конституційний Суд України" і не може визначатися іншими нормативними актами.

Відповідно до Закону України "Про судоустрій у статус суддів" (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) винагорода суддів складається з окладу та доплат за: 1) вислугу; 2) перебування на посаді в суді; 3) науковий ступень; 4) робота, яка передбачає доступ до державної таємниці.Зазначеним Законом передбачено призначення та виплату пенсій суддям на умовах, передбачених статті 37 Закону України "Про державну службу".

Так, згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу та виникнення права на її перерахунок), пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Зазначеною статтею встановлено, що особі, якій призначена пенсія відповідно до цієї статті та яка продовжує працювати на державній службі, виплачується пенсія у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а після звільнення - у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про державну службу".

Відповідно до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, до внесення змін від 28.12.2014 року, чинній на час призначення пенсії позивачу та виникнення права на її перерахунок) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31 травня 2000 року №865 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року N 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

За положеннями ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" зі змінами, внесеними Законом України N 76-VIII від 28.12.2014 року, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України № 889-VIII від 10.12.2015 року «Про державну службу», відповідно до п. 2 Розділу ХІ якого з дня набрання чинності вказаного Закону втратили чинність норми Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу, та Постанова Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року "Про введення в дію Закону України "Про державну службу".

Згідно ст. 90 Закону № 889-VIII від 10.12.2015 року «Про державну службу» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 №1013 (далі Постанова № 1013) до Постанови № 865 внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015, а саме: виключено пункт 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена на підставі Закону України «Про державну службу».

Таким чином, на момент звернення позивача щодо перерахунку пенсії, Кабінетом Міністрів України, всупереч положень статті 37-1 Закону №3723-XII, не визначено порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ст.58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи інших людей.

У пункті 3.4 Рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року №4-рп/2007 вказано, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

Конституційний Суд України неодноразово в своїх рішеннях висловлював правові позиції стосовно гарантій незалежності суддів, в тому числі щодо матеріального та соціального забезпечення у вигляді призначення та отримання пенсій та/або щомісячного довічного грошового забезпечення суддів у відставці, які викладені ним у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 18 червня 2007 р. N 4-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013, 8 червня 2016 року № 4-рп/2016.

В Рішенні Конституційного Суду України від 18 червня 2007 р. N 4-рп/2007 вказано, що відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про статус суддів" гарантії незалежності суддів, включаючи заходи їх правового захисту, матеріального і соціального забезпечення, поширюються на всіх суддів України і не можуть бути скасовані чи знижені іншими нормативними актами України. Це положення узгоджується з частиною третьою статті 22 Конституції України. Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. При цьому розмір такого утримання не обмежений.

Надбавки, доплати та пенсії є майном в контексті тлумачення Європейським Судом з прав людини ст.1 Протоколу 1 до Європейської конвенції з прав людини поняття майно, оскільки існує у вигляді вимог, стосовно яких позивач наводить доводи, що він має принаймні законні сподівання (яке ґрунтується на законодавчій нормі) на набуття права володіння. Таке сподівання виникло у позивача з моменту призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" , набуття права на її виплату із зазначеного часу з послідуючим перерахунком відповідно до ст.37-1 зазначеного Закону.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (рішення у справі "Хонякіна проти Грузії" (Khoniakina v. Georgia), №17767/08, пункт 72, від 19 червня 2012 року). Бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу (рішення у справі "Суханов та Ільченко проти України" (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine), № 68385/10 та 71378/10), від 26 вересня 2014 pоку).

Тому, бездіяльність держави в особі Кабінету Міністрів України щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших законодавчих актах і тримання громадян у правовій невизначеності, слід кваліфікувати як невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Відповідно до роз'яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Суд безпосередньо застосовує Конституцію у разі, коли зі змісту норм Конституції не випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Коституційного Суду України від 06.07.1999 року №8-рп/99, від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004).

Згідно ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем порушено право позивача на соціальний захист, гарантоване статтями 22, 58, 68 Конституції України, статтею 14, статтею 1 Першого протоколу Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", обмеження якого неможливе, враховуючи положення норм чинного законодавства.

Тому суд, проаналізувавши норми чинного законодавства, якими врегульовано порядок призначення та перерахунку пенсії, з урахуванням положень ст.ст.22,58,68 Конституції України, Рішень Конституційного Суду України, які є обов'язковими до застосування судами загальної юрисдикції, з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини приходить до наступного висновку, що підвищення розміру заробітної плати працюючим суддям дає підстави для перерахунку пенсій суддям, що отримують пенсії як державні службовці, а тому позивач набув право на перерахунок пенсії згідно статті 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу та виникнення права на її перерахунок) на підставі наданої довідки ТУ ДСАУ №1839/15.

Не заслуговують на увагу і є безпідставними доводи відповідача, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII раніше призначені згідно Закону України "Про державну службу" пенсії не перераховуються, оскільки зазначені положення закону стосуються виключно призначення нових пенсій, а не перерахунку вже призначених.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн., відповідно до частини 1 статті 94 КАС України сплачену позивачем суму слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Коростенського об'єднаного управління пенсійного фонду України Житомирської області.

Керуючись ст.ст. 6, 11, 17, 71, 161, 162, 183-2, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області у перерахунку пенсії державного службовця ОСОБА_1 у зв'язку із збільшенням заробітної плати (суддівської винагороди) працюючого на відповідній посаді судді.

Зобов'язати Коростенське об'єднане управління пенсійного фонду України Житомирської області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію державного службовця, призначену на умовах ст. 37 Закону України «Про державну службу», з урахуванням складових заробітної плати згідно довідки ТУ ДСА України в Житомирській області від 23.04.2015 року № 1839/15-вих, в розмірі 83% суми заробітної плати без обмеження розміру пенсії максимальним розміром, починаючи з 06.10.2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Коростенського об'єднаного управління пенсійного фонду України Житомирської області судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Зобов'язати Коростенське об'єднане управління пенсійного фонду України Житомирської області подати звіт про виконання судового рішення на протязі 1 місяця з дня набрання законної сили постановою суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

На постанову суду до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Народицький районний суд може бути апеляційна скарга на протязі 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним направленням копії скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду особою, яка її подає.

Суддя: П. В. Дубовик