Справа № 233/2391/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мартишева Т.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року справа №233/2391/17

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 травня 2017 року у справі № 233/2391/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного Фонду в Донецькій області про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, визнання дій протиправними, зобовязання здійснити певні дії, відшкодування матеріальних та моральних збитків,-

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного Фонду в Донецькій області, в якому просив:

- поновити пропущений ним строк звернення з адміністративним позовом до суду;

- визнати його постраждалим внаслідок непереборної сили;

- визнати неправомірною відмову ГУПФУ в Донецькій області по нарахуванню і відшкодуванню понесених збитків;

- розглянути позов в порядку адміністративного провадження;

- зобовязати відповідача (як державний орган) нарахувати та відшкодувати нанесені матеріальні і моральні (на рівні не менше матеріальних) збитки;

- звільнити від сплати судових витрат (а.с.1-2).

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного Фонду в Донецькій області про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, визнання дій протиправними, зобовязання здійснити певні дії, відшкодування матеріальних та моральних збитків, залишено без розгляду, на підставі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.4).

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову.

Вважає, що судом першої інстанції не враховані фактичні обставини справи та неправомірно не розглянуті заявлені позовні вимоги, а ухвала суду є не законною, помилковою та надуманою (а.с.7-8)

Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами пункту 1 та пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинстваУкраїни розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

Позивач 04 травня 2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного Фонду в Донецькій області про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом до суду, визнання його постраждалим внаслідок непереборної сили, визнати неправомірною відмову ГУПФУ в Донецькій області по нарахуванню і відшкодуванню понесених збитків, розглянути позов в порядку адміністративного провадження, зобовязати відповідача (як державний орган) нарахувати та відшкодувати нанесені матеріальні і моральні (на рівні не менше матеріальних) збитки, звільнити від сплати судових витрат (а.с.1-2).

Залишаючи без розгляду позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для визнання поважними причин пропуску позивачем ОСОБА_2 строку звернення до адміністративного суду із заявленими позовними вимогами - відсутні.

Частиною першою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами частини першої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Статтею 102 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку суд вирішує в порядку письмового провадження чи в судовому засіданні на розсуд суду.

Суд, керуючись нормами процесуального закону передчасно постановив ухвалу про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного Фонду в Донецькій області про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, визнання дій протиправними, зобовязання здійснити певні дії, відшкодування матеріальних та моральних збитків.

При постановлені зазначеної ухвали судом першої інстанції достеменно не зясовані причини пропуску позивачем строку звернення до суду за захистом своїх прав та не було достовірно встановлений день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, не враховано, що позивач звертався до суду за захистом своїх прав нарахування та виплати понесених збитків не вказуючи у позовних вимогах кінцевий термін періоду, коли на його думку відбувалося порушення прав. При цьому в позові позивач зазначає, про тривалий час існування,неодноразові звернення до різних судових інстанцій з позовами про відновлення порушених прав, що вимагає перевірки судом першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Аналізуючи встановлені обставини та процесуальні норми Кодексу адміністративного судочинства, які врегульовують питання строку звернення з адміністративним позовом до суду, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов передчасно до помилкового висновку про залишення позову без розгляду у звязку з пропуском звернення до адміністративного суду, помилково застосувавши приведені норми Кодексу адміністративного судочинства України, які врегульовують спірне питання, оскільки як вбачається з позовних вимог предметом позову є пенсійні виплати позивачу, які носять щомісячний характер, тобто, у разі встановлення судом першої інстанції дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, з урахуванням кінцевої дати періоду, коли відбулося таке порушення, та часу звернення до суду із зазначеним позовом, суд першої інстанції повинен був залишити частину позовних вимог (у разі відсутності поважних причин пропуску строку звернення до суду, які взагалі не були зясовані) без розгляду, а позовні вимоги за шість місяців до звернення з цим позовом підлягали розгляду по суті.

Оскільки апеляційна скарга позивача задоволена, від сплати судового збору за її подання останній був звільнений, відсутні підстави для стягнення такого збору з позивача.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвала прийнята з грубим порушенням норм процесуального права.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідно до вимог статті 204 Кодексу адміністративного судочинства України, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в ході якого потрібно перевірити встановлені обставини та вирішити питання щодо строку звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Керуючись статтями 99-102, 195, 197, пунктом третім частини першої статті 199, статтею 204, пунктом шостим частини першої статті 205, статтями 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 травня 2017 року у справі № 233/2391/17 задовольнити.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 травня 2017 року у справі № 233/2391/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного Фонду в Донецькій області про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, визнання дій протиправними, зобовязання здійснити певні дії, відшкодування матеріальних та моральних збитків скасувати.

Адміністративну справу № 233/2391/17 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_3