Справа № 751/2317/17
Суддя: Маслюк Н. В.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/2317/17
Провадження №2-а/751/195/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н.В.,

при секретарі Безкоровайна Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обєднаного управління пенсійного фонду України про визнання неправомірним рішення та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Чернігівського обєднаного управління пенсійного фонду України про визнання неправомірним рішення щодо відмови в зарахуванні до загального трудового (страхового) стажу періодів з 01.06.1988 року по 30.08.1988 року та з 22.03.1995 року по 21.06.1995 року, в які проводились відрахування до Пенсійного фонду; зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням вищевказаних періодів в тому числі і за 12 місяців перед зверненням.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 05.06.2001 року отримує пенсію за віком. В листопаді 2016 року звернулась до відповідача із заявою про включення до її трудового стажу періоди після звільнення: з 01.06.1988 30.08.1988 року та з 22.03.1995 21.06.1995 року. Відповідачем у задоволенні заяви було відмовлено. Вважає дії Чернігівського обєднаного управління пенсійного фонду України незаконними, так як 31.05.1988 року була звільнення з роботи по скороченню штатів та відповідно 21.03.1995 року була звільнення з роботи у звязку з ліквідацією підприємства. Вказує, що в дані періоди вона отримувала середній заробіток за попереднім місцем роботи і за нею зберігався безперервний трудовий стаж відповідно до ст. 49-3 КЗпП УРСР. Також, відповідно ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції від 15.03.2000 року до стажу роботи зараховується також будь яка інша робота за умови сплати страхових внесків. Зазначає, що у вказані періоди страхові внески сплачувались, так як вона після звільнення отримувала заробітну плату і з неї проводились всі необхідні відрахування. Посилаючись на ст..98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» просить провести перерахунок і за 12 місяців перед звернення до пенсійного фонду.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити повністю з підстав зазначених в позові (а.с.3-5).

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні відповідно до письмових заперечень (а.с.28-29).

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 05.06.2001 року перебуває на обліку в Чернігівському обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України, який є правонаступником УПФУ в місті Чернігові і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с.51).

Як вбачається із копії пенсійної справи №158967 страховий загальний стаж ОСОБА_1 складає 29 років 9 місяців 15 днів.

18 листопада 2016 року позивач звернулася до Чернігівського обєднаного управління пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням пропущених періодів, до якої надала додаткові документи (а.с.13-18, 56).

У відповідності до листа Чернігівського обєднаного управління пенсійного фонду України від 05.01.2017 року №349/05 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку оскільки на вихідну допомогу не нараховується збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування і вона не враховується при обчисленні середньомісячної плати для призначення пенсії (а.с.9).

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію (станом на 15.03.2000 року), зокрема: до стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Як вбачається із копії трудової книжки ОСОБА_1 31.05.1988 року звільнена з Чернігівського механічного заводу республіканського кооперативно державного промислового обєднання «Укрсільбудмеханізація» при «Украгробуді» згідно наказу №73/к (а.с.11,14).

Відповідно довідки ЗАТ Чернігівський механічний завод №22 від 15.03.2011 року ОСОБА_1 нараховано дохід у вигляді вихідної допомоги у звязку із скороченням штату. Із нарахованих сум утримувався прибутковий податок (а.с.17).

Також, як вбачається із трудової книжки наказом №18 від 21.03.1995 року ОСОБА_1 звільнена у звязку з ліквідацією підприємства (а.с.12, 13).

Архівна довідка Чернігівської обласної спілки споживчих товариств від 10.03.2011 року №01/44 підтверджує, що ОСОБА_1 за періоди з 22.03.1995 по 21.04.1995 року, з 22.04.1995 року по 21.05.1995 року, з 22.05.1995 року по 21.06.1995 року нараховані та здійснені виплати у розмірі середнього заробітку з відрахуванням внеску до Пенсійного фонду (а.с.15).

Статтею 49-3 КЗпП України (станом на момент призначення пенсії) вбачається, що працівникам, вивільнюваним з підприємств, установ, організацій, при розірванні трудового договору у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці (пункт 1 статті 40) зберігається середня заробітна плата на період працевлаштування, але не більш як на три місяці з дня звільнення з урахуванням виплати вихідної допомоги. Виплата місячної вихідної допомоги і середнього заробітку, що зберігається, провадиться за попереднім місцем роботи. За зазначеними працівниками зберігається безперервний трудовий стаж, якщо перерва в роботі після звільнення не перевищила трьох місяців.

Відповідно до оглянутої у судовому засіданні оригіналу трудової книжки позивача, перерви в роботі ОСОБА_1 після звільнення із вказаних підстав не перевищували трьох місяців.

Отже, у період після звільнення з 01.06.1988 року по 30.08.1988 року та з 22.03.1995 року по 21.06.1995 року ОСОБА_1 отримувала на протязі трьох місяців середню заробітну плату, з якої проводились відрахування до Пенсійного фонду та зберігався безперервний трудовий стаж.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, п.1 ч.3 ст.2 та ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти, чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Таким чином, у відповідача не було правових підстав для відмови позивачеві у зарахуванні до загального трудового (страхового) стажу періодів роботи з 01.06.1988 року по 30.08.1988 року та з 22.03.1995 року по 21.06.1995 року.

Позивач просить провести перерахунок за 12 місяців перед зверненням до Чернігівського обєднаного Управління Пенсійного фонду України.

Відповідно ст.98 Закону України «Про пенсійне забезпечення», перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв'язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

Враховуючи, що ОСОБА_1 звернулась із заявою про перерахунок пенсії 18.11.2016 року та надала додаткові документи, то перерахунок слід здійснити з 18.11.2015 року.

Отже, керуючись частиною 2 статті 11 цього Кодексу, з метою повного захисту прав позивача та дотримання вимог адміністративного-процесуального законодавства, суд вважає необхідним визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати провести ОСОБА_1 перерахунок загального трудового (страхового) стажу та раніше призначеної пенсії з урахуванням періодів з 01.06.1988 року по 30.08.1988 року та з 22.03.1995 року по 21.06.1995 року, здійснити відповідні виплатити з врахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 18.11.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.94 КУпАП якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Враховуючи, що відповідач звільнений від сплати судового збору, а тому понесені позивачем витрати підлягають стягненню за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 КАС України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірним рішення Чернігівського обєднаного Управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального трудового (страхового) стажу періодів з 01.06.1988 року по 30.08.1988 року та з 22.03.1995 року по 21.06.1995 року.

Зобовязати Чернігівське обєднане управління пенсійного фонду України провести ОСОБА_1 перерахунок загального трудового (страхового) стажу та раніше призначеної пенсії з урахуванням періодів з 01.06.1988 року по 30.08.1988 року та з 22.03.1995 року по 21.06.1995 року, здійснити відповідні виплатити з врахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 18.11.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп..

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.В. Маслюк