Справа № 295/16375/16-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зосименко О.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"07" червня 2017 р. Справа № 295/16375/16-а

ОСОБА_2 апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_3,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "18" квітня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2016 року позивач ОСОБА_4 звернулась до Богунського районного суду міста Житомира з адміністративним позовом в якому просила зобов'язати ОСОБА_5 об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу" з 26 серпня 2016 року.

Постановою Богунського районного суду міста Житомира від "18" квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_5 об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити позивачу пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу" з 26 серпня 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до записів трудової книжки, починаючи з 01 липня 1993 року позивач ОСОБА_4 розпочала трудову діяльність в ОСОБА_2 обласному управлiнні Національного банку України на посаді економіста відділу інформаційного забезпечення Комп'ютерного центру, згідно наказу №59 від 01.07.1993 року (а.с.6).

Загальний стаж державної служби ОСОБА_4, провідного інженера-програміста сектору мережевих технологій відділу телекомунікаційних систем центру інформатизації ОСОБА_2 обласного управлiння Національного банку України, станом на 01 травня 2016 року складав 22 роки 10 місяців 1 день (а.с.34).

26 серпня 2016 року позивач ОСОБА_4 звернулась до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з письмовою заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу".

ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 11 листопада 2016 року №12467/04 відмовлено в призначенні вказаної виплати.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, що відповідач ОСОБА_5 об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовляючи в призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу" діяв неправомірно, а відтак позовні вимоги задовольнив.

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду погоджується з вказаним висновком виходячи з наступного.

Підпунктами 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» передбачено право державних службовців на призначення пенсії за віком відповідно до ст.. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 року (набрав чинності 01.05.2016 року), пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Приписами пункту 10, 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 року (набрав чинності 01.05.2016 року), визначено право державних службовців на призначення пенсії за віком, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 року за певних умов.

Статтею 37 України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право, зокрема, жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за наявності страхового стажу, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Судом встановлено, що позивачем присягу державного службовця прийнято 01.02.2000 року, одночасно, як вбачається з копії трудової книжки, з 01.07.1993 року позивач працювала у ОСОБА_2 обласному управлінні Національного банку України на посаді економіста відділу інформаційного забезпечення.

Разом з тим, постановою Правління НБУ № 317 від 30.06.1999 року " Про класифікацію посад та ранги державних службовців Національного банку України" та постановою Правління НБУ № 7 від 13.01.1995 року «Про віднесення посад державних службовців Національного банку України до категорій» посади службовців Національного банку та їх структурних підрозділів відносили до відповідних категорій посад державних службовців.

Відповідно до постанови Правління НБУ № 317 від 30.06.1999 року " Про класифікацію посад та ранги державних службовців Національного банку України" до п'ятої категорії посад державних службовців належать зокрема : 2) у територіальних управліннях та структурних одиницях і підрозділах Національного банку:

а) головних і провідних економістів, економістів 1 та 2 категорій і економістів (спеціалістів, інженерів);

б) касирів та контролерів-касирів у банку, інкасаторів;

в) інших прирівняних до них посад.

Відповідно до пункту 4 вказаної постанови Правління НБУ № 317 від 30.06.1999 року службовцям Національного банку присвоюються:

а) ранги, які відповідають посадам першої категорії, - Президентом України,

б) ранги, які відповідають посадам другої - четвертої категорій службовців центрального апарату та номенклатури Національного банку, - Головою Національного банку (пропозиції щодо присвоєння зазначених рангів службовцям уносить Департамент персоналу за поданням територіальних управлінь, структурних одиниць і підрозділів Національного банку),

в) ранги, які відповідають посадам третьої - п'ятої категорій службовців, призначення та звільнення яких проводиться за місцем роботи, - керівниками територіальних управлінь, структурних одиниць і підрозділів Національного банку.

Відповідно до довідок начальника управління Департаменту персоналу НБУ за №498,667 ОСОБА_4 з 01.07.1993 до 15.07.2016 включно працювала в Управлінні Національного банку України в Житомирській області, та загальний стаж державної служби позивача станом на 01.05.2016 р. склав 22 роки 10 місяців 1 день.

Отже, встановивши, що займана позивачем посада відносилася до п'ятої категорії посад державних службовців; на момент звернення з заявою про призначення пенсії за віком у позивача наявний 20-ти річний стаж роботи на посаді, віднесеної до категорій посад державних службовців, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про незаконність відмови ОСОБА_2 об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні ОСОБА_4 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "18" квітня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_3

Повний текст cудового рішення виготовлено "07" червня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1,10008

3- відповідачу/відповідачам: ОСОБА_5 об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,