Справа № 2-а-5705/10/2110
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2012-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2012 р.Справа № 2-а-5705/10/2110

Категорія:10.3.1.Головуючий в 1 інстанції: Ратушна В.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Скрипченка В.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона на постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2010 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона про визнання дій протиправними, зобовязання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона подало апеляційну скаргу на постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2010 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

Постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2010 року адміністративний позов задоволений частково: визнана протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,за період з 25 травня по 17 грудня 2010 року; зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу недоотриманої за період з 25 травня по 17 грудня 2010 року суми підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично нарахованих та сплачених сум в цей період. В задоволені інших позовних вимог відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалюючи постанову, суд першої інстанції встановив, що позивач має право на отримання підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням положень ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»з урахуванням строку звернення до суду за період з 25 травня по 17 грудня 2010 року.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1, є пенсіонером, дитиною війни, та, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набув чинності з 01 січня 2006 року, має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

25 листопада 2010 року, ОСОБА_1, звернувшись до суду з адміністративним позовом до відповідача, просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у донарахуванні та виплаті підвищення до пенсії як дитині війни; зобовязати відповідача виплатити підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до вимог закону за 2010 рік.

Ухвалою суду першої інстанції від 03 грудня 2010 року позовні вимоги, заявлені поза межами шестимісячного строку звернення до суду, залишені без розгляду. Зазначена ухвала в апеляційному порядку не оскаржена.

Відповідно до п. 15 Положення про Пенсійний фонд України, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, покладено на управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про застосування ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»при обчисленні надбавки до пенсії, встановленої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Посилання апелянта на те, що поняття «мінімальна пенсія за віком»у ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»застосовується до визначення пенсії, що призначаються виключно за цим Законом, і не стосується дітей війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», є безпідставними, тому що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог заявлених за період з 25 травня по 17 грудня 2010 року.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(у редакції від 18.11.2004, чинній у 2010 році) дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Апеляційний суд вважає, що п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року, відповідно до якої позивачу здійснювалося підвищення в розмірі в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, суперечать положенням ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, з 25 травня по 17 грудня 2010 року була передбачена виплата підвищення до пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про право позивача на отримання підвищення до пенсії як дитина війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в період з 25 травня по 17 грудня 2010 року, з урахуванням часу звернення позивача до суду з адміністративним позовом

Апеляційний суд погоджується з обраним судом першої інстанції засобом поновлення порушеного права позивача.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст. 100, ст. 195, ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст. 206, ч. 5 ст. 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий: суддя /підпис/ ОСОБА_2

суддя /підпис/ ОСОБА_3

суддя /підпис/ ОСОБА_4