Справа № 596/581/17
Суддя: Цвинтарна Т. М.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/581/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2017 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі Перцовій В.В.

з участю: представника відповідача Рудько О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Гусятинської райдержадміністрації про визнання протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Гусятинської райдержадміністрації про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання здійснення перерахунку, нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що він є - учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням, серії НОМЕР_1 та має право на отримання пільг, встановлених законодавством України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій повинна щорічно, до 05 травня, виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Проте, замість гарантованої законодавством допомоги у розмірі 5650 гривень відповідачем позивачу виплачено 920 грн., недоплата за 2016 рік становить 4730 гривень. Посилаючись на наведене, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, однак позивач у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, підтримала подані до суду письмові заперечення та вказала, що Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій, інвалідам війни, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, учасникам війни та особам, на яких поширюється чинність закону, виплачується грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. У 2016 році порядок виплати разової грошової допомоги до 5 травня та її розміри визначено постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», виходячи з обсягів бюджетних призначень, зокрема: учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків - у розмірі 920 гривень. Крім того, зазначила, що п. 26 розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України встановлено, що норми і положення статтей12-16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного соціального страхування, тому управлінням праці та соціального захисту населення Гусятинської райдержадміністрації, як розпорядником бюджетних коштів ІІІ рівня, забезпечено виплату позивачу разової грошової допомоги до 05 травня в розмірі, встановлених чинним законодавством України.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що в задоволені позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 24 грудня 2015 року.

З представлених представником відповідача копій: списку №3 на виплату громадянам України з числа учасників бойових дій разової грошової допомоги відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 19.04.2016 року № 865; відривного талону на виплату разової грошової допомоги до 5 травня від 11.05.2016 року вбачається, що позивач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Гусятинської райдержадміністрації і в квітні 2016 року йому проведено виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій у розмірі 920 гривень.

Оскільки розмір отриманої щорічної одноразової грошової допомоги як учаснику бойових дій, є меншим, ніж передбачено ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", позивач 22.03.2017 року звернувся до управління праці та соціального захисту населення Гусятинської райдержадміністрації з письмовою заявою про перерахунок та виплату недоплаченої суми грошової допомоги.

Проте, управлінням праці та соціального захисту населення Гусятинської райдержадміністрації листом від 10.04.2017 за №05-32/980 у задоволенні заяви позивача відмовлено з посиланням на те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань" встановлено виплату разової допомоги учасника бойових дій в розмірі 920, 00 гривень.

Відповідно до ст. 5 Закону України Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, зєднань, обєднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Частина 5 ст. 12 вказаного Закону передбачає, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ пунктом 63 якого розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26 згідно з яким норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

В силу вимог пп. 2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків - 920 гривень.

В рішенні Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

В рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Закріплений у ст. 8 КАС України принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Крім того, право встановлювати законодавчі обмеження щодо виплати пенсії узгоджуються з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у справі «Великода проти України», яка полягає в тому, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності. Крім того, суд стверджує, що перша і найважливіша вимога ст.1 Протоколу №1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. При цьому Суд зазначає, що зменшення розміру пенсії очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що у 2016 році виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій, правомірно здійснена у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік, не було правових підстав для здійснення вказаного перерахунку.

На підставі наведеного, ч. 2 ст. 19, ст. 46, ч. 2 ст. 95 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п. 26 розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України, рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», керуючись ст.ст. 11, ч. 2 ст. 71, 159, 161 - 163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Гусятинської райдержадміністрації про визнання протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративний суд через Гусятинський районний суд протягом 10 днів з часу її проголошення, а у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Т.М. Цвинтарна