Справа № 813/465/17
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5641/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Судової-Хомюк Н.М., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017 року у адміністративній справі №813/465/17 за позовом управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова до товариства з додатковою відповідальністю "Львівський експериментальний механічний завод" про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2017 року позивач - управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова звернулося в суд з позовом до товариства з додатковою відповідальністю "Львівський експериментальний механічний завод" в якому просило стягнути з відповідача ТДВ «Львівський експериментальний механічний завод» на користь управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова борг в сумі 69 951,50 грн. з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Судові витрати покладено на позивача.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задоволити адміністративний позов, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, УПФ України у Личаківському районі м. Львова направлено відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з липня 2015 року, з вересня 2015 року, з 2015 року, з 2016 року, з жовтня 2016 року.

Згідно вказаних розрахунків сума заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах становить 69951,50 грн.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 1 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 зазначеного Закону для платників збору об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів бз статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 цього Закону.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими i важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад i показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, i за результатами атестації робочих місць (далі - список № 2).

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом шостим Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України(далі Інструкція).

Відповідно до п. 6.1 Інструкції, витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підлягають повному (100%) відшкодуванню.

Згідно з п. 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до п. 6.8 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. В разі зміни розміру пенсії або настання обставин, що впливають на суму відшкодування, органи Пенсійного Фонду України повідомляють про це підприємство у місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що право на пільгове пенсійне забезпечення мають особи, які працювали до введення в дію цього Закону (до 01.01.1992) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством. Пенсії за віком призначаються за таких умов: особам, які на день введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" мають повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому ст.ст. 13 - 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", виходячи із вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення осіб здійснювалось відповідно до Положення про порядок призначення та виплату державних пенсій, затвердженим постановою ОСОБА_1 Міністрів СРСР від 03.08.1972. При цьому вимоги щодо атестації робочих місць за умовами праці згідно з раніше діючим законодавством були відсутні. Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підпунктом 3 ч. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV зазначено, що особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Враховуючи, що Законом № 1058-IV відшкодуванню Пенсійному фонду України підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до підпунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", то пенсії, призначені відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відшкодуванню не підлягають.

Взявши до уваги вище вказане, суд апеляційної інстанції зазначає, що відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, призначених за списком № 2, мають здійснюватися відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV та п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що Пенсійним фондом в ході інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків одержувачів пенсій, у зв'язку із виявленням помилок, направлено позивачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів б - з ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 2015 року.

Процедура відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663.

Судом першої інстанції було встановлено, що пільгова пенсія по ОСОБА_2, зазначена у розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 2015 року, виставлена відповідачу до відшкодування у жовтні 2015 року.

Будь-яких доказів на підтвердження надсилання відповідачу розрахунку з 2015 року по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, виплаченої пенсіонеру ОСОБА_2, до жовтня 2015 року позивачем не надано.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач не дотримувався вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України в частині надіслання відповідачу розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах на 2015 рік.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_2 працював у ТДВ "Львівський експериментальний механічний завод" електрозварювальником з 15.08.1978 по 16.06.1986, газоелектрозварювальником з 18.08.1988 по 06.10.1988, з 07.10.1988 по 02.01.1989 - комірником, з 03.01.1989 по 14.11.1990 - електрозварювальником.

Станом на 14.11.1990 року пільговий стаж ОСОБА_2 дорівнював 7 років 10 місяців 15 днів.

З 27.05.1991 по 21.08.1992, з 22.08.1995 по 11.01.1999 працював у ПАТ Львівське автотранспортне підприємство-14630.

Відповідно до наказу по підприємству від 13.11.1990 № 95 звільнений з роботи за власним бажанням і більше на підприємстві працював. Вважає, що призначення пільгової пенсії ОСОБА_2 на підставі ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення стосується виключно ПАТ Львівське автотранспортне підприємство на якому останній працював в 1991-1992 та 1995-1999.

Оскільки колишній працівник ТДВ "Львівський експериментальний механічний завод" ОСОБА_2 набув стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці до 01.01.1992, тобто мав право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, ОСОБА_2 набув право на пенсію відповідно до п. а статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому витрати на виплату та доставку пенсій відшкодуванню відповідачем не підлягають.

Щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Розпорядженням управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова від 17.06.2008 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком за списком № 2 від 12.04.2008.

Листом ТДВ "Львівський експериментальний механічний завод" від 09.09.2010 № 247 відкликано довідку від 13.05.2008 № 100 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 і подано пропозицію про скасування рішення про призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова від 21.09.2010 призупинено виплату ОСОБА_1 пенсії до зясування.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 06.04.2011, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2013, позовні вимоги задоволено, визнано протиправними дії УПФ України в Галицькому районі м. Львова в частині призупинення з 01.10.2010 виплати ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зобов`язано УПФ України в Галицькому районі м. Львова поновити виплату ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, з 01.10.2010.

За наслідками касаційного оскарження ухвалою Вищого адміністративного суд України від 02.07.2015 касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова залишено без задоволення, а оскаржені постанову Сихівського районного суду м. Львова від 06.04.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2013 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, третя особа - відкрите акціонерне товариство "Львівський експериментальний механічний завод" про визнання дій неправомірними - залишено без змін.

Тобто, заборгованість з відшкодування фактичних витрат ОСОБА_1 у розмірі 32840,05 грн утворилась у зв'язку з неналежним виконанням посадовими особами позивача покладених на них обов'язків.

Крім того, відповідач повторно звернувся до УПФУ у Галицькому р-ні листом від 18.04.2011 № 145 з клопотанням припинити виплату пенсії призначеної на пільгових умовах ОСОБА_1

Відповідно до рішення УПФУ у Галицькому р-ні від 18.04.2011 № пенсійної справи 191209 припинено виплату пенсії з 1.10.2010. Докази оскарження та скасування зазначеного рішення у судовому порядку відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування витрат пов'язаних із виплатою пенсії призначеної на пільгових умовах ОСОБА_1 оскільки виплата такої була припинена відповідно до рішення УПФУ у Галицькому р-ні від 18.04.2011.

Також судом першої інстанції встановлено, що згідно розрахунку боргу заборгованість за вересня 2015 року - грудень 2015 року та 2016 рік по працівниках ТДВ "Львівський експериментальний механічний завод" ОСОБА_3, ОСОБА_4 становить 18389,93 грн та сплачена відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017 року у адміністративній справі №813/465/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: Н.М. Судова-Хомюк

ОСОБА_5

Повний текст ухвали складений 06 червня 2017 року.