Справа № 2-а-619/11/2114
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2012-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2012 р.Справа № 2-а-619/11/2114

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Скорик С.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Романішина В.Л.,

суддів: Бойка А.В., Градовського Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м.Херсона на постанову Комсомольського районного суду м.Херсона від 24 січня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м.Херсона про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2010р. ОСОБА_1 звернулася до Комсомольського районного суду м.Херсона з позовом до УПФУ в Комсомольському районі м.Херсона про поновлення строку звернення до суду, визнання бездіяльності протиправною, зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату щомісячної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2010р.

Постановою Комсомольського районного суду м.Херсона від 24.01.2011р. позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії як дитині війни. Зобовязано УПФУ в Комсомольському районі м.Херсона здійснити перерахунок та виплату позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період часу з 20.07.2010р. по 31.12.2010р. з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, однак постанову суду першої інстанції слід змінити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції від 19.12.2006р., дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

У 2010 році зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не вносились та її дія не зупинялась, тому нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернулася до суду з позовом 20.12.2010 року. За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 20.06.2010 року та вважає, що дата звернення позивача до суду має бути кінцевим терміном здійснення перерахунку, оскільки позивач не могла знати, що в майбутньому її права, як дитини війни, будуть порушені відповідачем.

Відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни»доплат до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на УПФУ зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Апеляційний суд вважає, що положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно якого мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не може бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячного підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки чинним законодавством іншого визначення розміру мінімальної пенсії за віком не передбачено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті постанови правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм процесуального права, у звязку з чим, відповідно до п.1 ч.1 ст.201 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198 ч.1 п.2, 201 ч.1 п.1, 207, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м.Херсона залишити без задоволення.

Постанову Комсомольського районного суду м.Херсона від 24 січня 2011 року змінити.

Викласти резолютивну частину вищевказаної постанови у наступній редакції:

«Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м.Херсона щодо нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни за період часу з 20.06.2010р. по 20.12.2010р.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м.Херсона здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму державної соціальної грошової допомоги як дитині війни, у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період часу з 20.06.2010р. по 20.12.2010р. з урахуванням виплачених сум».

В іншій частині постанову Комсомольського районного суду м.Херсона від 24 січня 2011 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Бойко А.В.

ОСОБА_2