Справа № 826/15083/14
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

Іменем України

"30" травня 2017 р. м. Київ № К/800/66283/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Бухтіярової І.О., Веденяпіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргуДержавної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві
на постановуОкружного адміністративного суду міста Києва від 16.10.2014
та ухвалуКиївського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014
у справі №826/15083/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «КАЙ ВЕСТ»
доДержавної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КАЙ ВЕСТ» звернулося до суду із адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві з проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю «Кай Вест», за результатами якої складено акт №612/26-54-22-02/38698200 від 21.08.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Кай Вест», щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.03.2014 по 31.05.2014»; зобов'язати відповідача вилучити з АІС «Податковий блок» інформацію про результати зустрічної звірки, оформлені актом №612/26-54-22-02/38698200 від 21.08.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Кай Вест», щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.03.2014 по 31.05.2014»; зобов'язати відповідача відновити в АІС «Податковий блок» дані податкової звітності ТОВ «Кай Вест», відкориговані на підставі акта №612/26-54-22-02/38698200 від 21.08.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Кай Вест», щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.03.2014 по 31.05.2014».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.10.2014 у даній справі, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014, позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві з проведення зустрічної звірки ТОВ «Кай Вест», за результатами якої складено акт №612/26-54-22-02/38698200 від 21.08.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Кай Вест», щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.03.2014 по 31.05.2014».

Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві вилучити з АІС «Податковий блок» інформацію про результати зустрічної звірки, оформлені актом №612/26-54-22-02/38698200 від 21.08.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Кай Вест», щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.03.2014 по 31.05.2014».

Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві відновити в АІС «Податковий блок» дані податкової звітності ТОВ «Кай Вест», відкориговані на підставі акту №612/26-54-22-02/38698200 від 21.08.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Кай Вест», щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.03.2014 по 31.05.2014».

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на підставі пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України здійснені відповідні заходи з метою проведення зустрічної звірки ТОВ «Кай Вест» за період з 01.03.2014 по 31.05.2014, за результатами якої складено довідку №612/26-54-22-02/38698200 від 21.08.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Кай Вест» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.03.2014 по 31.05.2014».

Від контрагентів позивачу стало відомо про складання акту №612/26-54-22-02/38698200 від 21.08.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Кай Вест» () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.03.2014 по 31.05.2014».

Оскільки даний акт не надходив на адресу ТОВ «Кай Вест», позивач звернувся до відповідача з запитом про надання нарочно засвідченої копії акту №612/26-54-22-02/38698200 від 21.08.2014, у відповідь на який був отримано саме акт №612/26-54-22-02/38698200 від 21.08.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Кай Вест» () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.03.2014 по 31.05.2014.».

Названі довідка та акт є ідентичними за змістом, однак, відмінними є назви документів («акт» та «довідка»).

В судовому засіданні суду першої інстанції головний державний ревізор-інспектор Лаба О.С. зазначив, що за результатами здійснення заходів, направлених на проведення зустрічної звірки ТОВ «Кай Вест» ним було складено довідку №612/26-54-22-02/38698200. Проте, через канцелярію відповідач надав витяг з АІС «Податковий блок», згідно якого документ від 21.08.2014 №612/26-54-22-02/38698200 внесений як акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, оглянувши який Лаба О.С. зазначив, що ним був складений саме акт №612/26-54-22-02/38698200.

В акті перевірки зроблено висновок про те, що звіркою не підтверджено реальність здійснення господарських відносин ТОВ «Кай Вест» з суб'єктами господарювання-покупцями, задекларованими ТОВ «Кай Вест» в Декларації з податку на додану вартість за період з 01.03.2014 по 31.05.2014, Додатку №5 до Декларації з податку на додану вартість за період з 01.03.2014 по 31.05.2014, реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за період з 01.03.2014 по 31.05.2014; звіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг, за період з 01.03.2014 по 31.05.2014, які підпадають під визначення статей 44, 134, 138, 185, 198 Податкового кодексу України; отже, податкові зобов'язання сформовані ТОВ «Кай Вест» за період з 01.03.2014 по 31.05.2014 підлягають зменшенню на суму 3338995,0 грн. Податковий кредит сформований ТОВ «Кай Вест» за період з 01.03.2014 по 31.05.2014 підлягає зменшенню на суму 4096065,00 грн.

Результати вказаного акту відповідачем були внесені в інформаційну систему «Податковий блок». Податкові повідомлення-рішення відповідачем на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки відповідачем не приймалися.

Судами також встановлено, що з акту про неможливість проведення зустрічної звірки вбачається відсутність посилань на будь-яку підставу, що спричинила необхідність у зіставленні господарських взаємовідносин ТОВ «Кай Вест» із його контрагентами.

ТОВ «Кай Вест» знаходиться за податковою адресою, у той час як належних та допустимих доказів відсутності позивача за податковою адресою відповідачем надано не було.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України відзначає, що, звертаючись до адміністративного суду з вимогою про визнання протиправними дій контролюючого органу, позивач скористався гарантованим Конституцією України правом на звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод.

Вказаний принцип також закріплений в частині 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, який визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи із положень статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Із наведених норм права вбачається, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Проте ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

В свою чергу неодмінними елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідачем дії щодо проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Кай Вест» здійснені не на підставі, не у спосіб та не в межах, визначених Податковим кодексом України, у зв'язку з чим такі дії є протиправними, внаслідок чого неправомірно відкориговані податковим органом показники позивача підлягають відновленню.

Суд касаційної інстанції вважає висновки суду першої та апеляційної інстанцій передчасними, та такими, що зроблені без всебічного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи, при цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 6.2.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Судами попередніх інстанцій при розгляді даного спору не було враховано, що згідно чинного законодавства вчинення податковими органами дій по проведенню зустрічних звірок прямо передбачено у повноваженнях органів державної податкової служби. Тобто, дії по проведенню зустрічних звірок є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством. Результатом реалізації цих повноважень є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для платника податків.

Отже, виключно результат реалізації повноваження податкового органу (а саме - рішення контролюючого органу), а не процес реалізації його повноважень (як то дії по проведенню зустрічних звірок та складанню акту про неможливість її проведення) може бути об'єктом судового оскарження. А дотримання контролюючим органом вимог актів законодавства щодо порядку та способу проведення зустрічної звірки входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність рішення, прийнятого контролюючим органом за результатами звірки.

Також поза увагою судів залишилось те, що позивачем фактично була заявлена позовна вимога про визнання протиправними дій зі складання акту та висновків, викладених в ньому. Разом з цим акти перевірки, зустрічної звірки чи про неможливість проведення зустрічної звірки не є актами індивідуальної дії, а є лише носієм інформації, яка використовується суб'єктом владних повноважень при реалізації своїх функцій.

Оскільки наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб'єктивного права позивача, то при розгляді даного спору щодо визнання протиправними дій зі складання акту, судами має бути встановлено, чи є оскаржувані дії такими, що породжують для позивача настання будь-яких юридичних наслідків і безпосередньо впливають на його права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, та чи порушуються вони саме вчиненням відповідачем таких дій.

Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити Вищим адміністративним судом України правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

Відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та(або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що судами попередніх інстанцій на підставі належних та допустимих доказів не було з'ясовано належним чином обставини справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити частково.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.10.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

3. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
Судді І.О.Бухтіярова
О.А.Веденяпін