Справа № 161/4989/17
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/4989/17
Провадження № 2-а/161/597/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі :

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Наумчик О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними щодо призупинення виплати пенсії та зобов'язання виплатити пенсію.

Свій позов мотивує тим, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримує пенсію за вислугою років, згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 01 квітня 2015 року набрав чинності закон України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». З квітня 2015 року йому припинено виплату пенсії, призначеної відповідно до цього Закону. Офіційного повідомлення про те, що він працює на посаді, яка відноситься до категорії державного службовця, і виплата пенсії проводитися не буде, а після звільнення із займаної посади виплату пенсії буде відновлено від відповідача він не отримував. Вважає, що має право на виплату пенсії за період з 01 червня 2015 року, оскільки до цього дня не було прийнято Закон про призначення виплати всіх пенсій, а тому скасовані всі норми щодо пенсійного забезпечення, які передбачені Законом України «Про державну службу», таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій він працює, не дає права на отримання пенсії, тому підстави для невиплати пенсії відсутні.

До 18 січня 2017 року він працював в Луцькій ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області. В січні 2017 року звернувся до відповідача із заявою про відновлення виплати призначеної йому пенсії. Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 30 січня 2017 року його повідомлено про відсутність підстав для відновлення виплати пенсії за період з 01 квітня 2005 року по 20 грудня 2016 року та 01 січня 2017 року, та 18 січня 2017 року, з огляду на норми Закону України №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Таким чином, просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо призупинення виплати пенсії ОСОБА_3 в період з 01 червня 2015 року по 19 грудня 2016 року та 01 січня 2017 року по 18 січня 2017 року та зобов'язати відповідача виплатити пенсію за вказаний період.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області вчинити дії за період з 01.06.2015 року по 27.09.2016 року залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, наведених у ньому, просили поновити строк на звернення до суду та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, подавши письмове заперечення.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та з 19 березня 2011 року отримує пенсію за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З квітня 2015 року позивачу припинено виплату пенсії, оскільки було встановлено, що ОСОБА_3, перебуваючи на пенсії, працює на посаді державного службовця, а тому у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02 березня 2015 року, пенсія, призначена згідно цієї статті, позивачу не виплачується.

Разом з тим, відповідно до нової редакції статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» тимчасово, по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист»), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10.12.2015 року №889 «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії не виплачуються (Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016р. №1774).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VІІІ, який набрав чинності з 01 січня 2016 року, внесено зміни до ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», згідно якого тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, пенсії, призначені відповідно до цього Закону особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується.

Однак, пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 визначено, що неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі , спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки закон щодо призначення усіх пенсій, у тому числі, спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року прийнятий не був, тому втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим законом не призначаються.

20 грудня 2016 року Конституційним Судом України ухвалено рішення, на підставі якого визнано такими, що не відповідають Конституції України положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ зі змінами, а саме: перше речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується.

Обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення, встановлене Законом «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п'ятою статті 17 Конституції України. Отже положення другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону №2262 суперечать статті 17 Конституції України та звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод військовослужбовців на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відповідач був зобов'язаний відновити виплату пенсії позивачу.

Як вбачається із матеріалів справи в січні 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про відновлення виплати призначеної пенсії.

Відповідно до листа Головного Управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 30.01.2017 року ОСОБА_3 відмовлено у поновленні виплати пенсії за період з 01 квітня 2015 року по 20 грудня 2016 року та 01 січня 2017 року та 10 січня 2017 року.

Отже, зважаючи на наведені законодавчі норми, виплата пенсії позивачу повинна бути відновлена з 28 жовтня 20016 року по 19 грудня 2016 року, з врахуванням процесуальних строків звернення позивача до суду із вказаним позовом. В решті позовних вимог за вказані періоди слід відмовити, оскільки вони не узгоджуються з зазначеними вище нормами.

Разом з тим, відповідно до нової редакції статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» тимчасово, по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист»), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10.12.2015 року №889 «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії не виплачуються (Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів У країни» від 06.12.2016 № 1774).

А тому, в позові щодо зобов'яння Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, виплатити ОСОБА_3 пенсію з 01.01.2017р. по 18.01.20017р. слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 7, 71, 158-163 КАС України, ст. ст. 19,46 Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розділом ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо призупинення виплати пенсії ОСОБА_3 з 28 вересня 2016 року по 19 грудня 2016 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виплатити ОСОБА_3 пенсію за період з 28 вересня 2016 року по 19 грудня 2016 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта