Справа № 346/4974/16-а,2-а/346/41/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року № 876/3999/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Судової-Хомюк Н.М., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 міської ради на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1 міської ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 міської ради від 19.08.2016 р. №257-7 в частині відмови позивачу в наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.02.2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення ОСОБА_1 міської ради від 19 серпня 2016 року № 257-7 в частині відмови ОСОБА_2 в наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

З цією постановою суду першої інстанції від 09.02.2017 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду винесена при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що на засіданні виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради було встановлено невідповідність зазначеного бажаного місця розташування земельної ділянки згідно доданих позивачем графічних матеріалів, оскільки рішенням 56 сесії міської ради від 30.07.2015 р. №1834-56 затверджено список громадян на отримання земельної ділянки під індивідуальне будівництво в мкрн. №7 в межах вулиць Калушське шосе-Горбачевського-Ціолковського в м. Івано-Франківську, які не реалізували право отримання ділянки згідно рішення сесії ОСОБА_1 міської ради від 14.04.2009 р.. Пунктом 18 дод. 2 вищевказаного рішення на отримання земельної ділянки у списку затверджений громадянин ОСОБА_3. Тому, земельна ділянка на яку претендує позивач згідно доданих графічних матеріалів накладається на земельну ділянку по вул. Ясенева, 14, яка згідно рішення сесії міської ради від 30.07.2015 р. №1834-56 закріплена за громадянином ОСОБА_3. Для отримання земельної ділянки на території м. Івано-Франківська позивачу необхідно перебувати на черзі на її отримання, яка формується при виконавчому комітеті ОСОБА_1 міської ради, а щоб на ній перебувати слід у встановленому порядку здійснити ряд необхідних дій та подати відповідні документи.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 09.02.2017 року та прийняти нову постанову суду, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач 01.06.2016 р. у відповідності до ст.118 ЗК України подав до Центру надання адміністративних послуг м. Івано-Франківськ заяву на ім`я міського голови м. Івано-Франківська з клопотанням про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею до 0,05 гектара. До заяви було додано графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, а також копію паспорту і ідентифікаційного коду. Даній заяві було присвоєно реєстраційний номер 171232 (а.с. 5, 55).

Під час розгляду на засіданні виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради проекту рішення «Про внесення на розгляд сесії міської ради проекту рішення «Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки», були озвучені зауваження про невідповідність зазначеного бажаного місця розташування земельної ділянки згідно доданих позивачем графічних матеріалів, оскільки вона накладається на земельну ділянку по вул. Ясенева, 14, на яку претендує громадянин ОСОБА_3, так як згідно п.18 дод.2 до рішення 56 сесії міської ради від 30.07.2015 р. №1834-56 він є затверджений у списку громадян, які перебувають на обліку при виконавчому комітеті міської ради на отримання земельних ділянок під індивідуальне будівництво в мкрн. №7 в межах вулиць Калушське шосе-Горбачевського-Ціолковського в м. Івано-Франківську.

Пунктом 16.1 рішення сесії ОСОБА_1 міської ради № 257-7 від 19.08.2016 р. позивачу відмовлено в наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на вул. Ясеневій орієнтовною площею 0,0500 га. (а.с. 6, 53).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Стаття 121 Земельного кодексу України визначає, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в містах у розмірі не більше 0,10 гектара.

Частина 6 ст.118 ЗК України встановлює, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що підстава, яка вказана в п.16.1 рішення ОСОБА_1 міської ради від 19.08.2016 р. №257-7, згідно приписів ч.7 ст.118 ЗК України, не може бути підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Крім цього, суд апеляційної інстанції враховує, що в матеріалах справи немає доказів про те, що бажана позивачем земельна ділянка орієнтовною площею 0,05 га., чи частина цієї земельної ділянки, перебуває у власності чи в користуванні інших осіб.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена відповідачем постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 міської ради залишити без задоволення.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради про визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Н.М. Судова-Хомюк

ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлено 09.06.2017 року