Справа № 278/1068/17
Суддя: Грубіян Є. О.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 278/1068/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Кушнір М.С., розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, третя особа Житомирський обласний військовий комісаріат,

В С Т А Н О В И В :

Направленим позовом ОСОБА_1 просив суд ухвалити рішення, яким:

визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії даного міністерства з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 16 від 17 лютого 2017 року, про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав другу групу інвалідності внаслідок виконання обовязків військової служби у країнах, де велись бойові дії;

зобовязати Міністерство оборони України призначити йому вищевказану грошову допомогу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне. У період з 17 листопада 1987 по 16 жовтня 1989 року проходив військову службу у збройних силах. У 1989 році отримав захворювання вірусним гепатитом "А", що призвело в подальшому до розвитку хронічних форм хвороб, і ці захворювання пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов'язку. У 2007 та 2013 роках йому встановлювалась друга група інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов'язку. У зв'язку з цим у листопаді 2015 року звернувся до відповідача із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, що регулюється Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб № 499 від 28 травня 2008 року на яку отримав відмову, адже, на думку відповідача, інвалідність позивачу повинна була бути встановлена у тримісячний строк після звільнення зі служби. Зазначену відмову відповідача позивачем оскаржена до суду, і останнім ухвалено рішення про визнання бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяви позивача про призначення та виплати грошової допомоги протиправною та зобовязано відповідача вирішити питання щодо призначення такої допомоги. На підстав зазначеного судового акта відповідачем розглянуті подані позивачем документи, однак відмовлено у виплаті згадуваної допомоги з аналогічних вищевказаним підстав у звязку з встановленням інвалідності понад трьохмісячний строк після звільнення позивача зі служби.

Направленими до суду запереченнями представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з підстав, тотожних тим, що слугували відмові позивачу у виплаті грошової допомоги на стадії досудового урегулювання спірних питань.

Розгляд справи проведено у скороченому провадженні у відповідності до п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 183-2 КАС України.

Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

ОСОБА_1 проходив службу у збройних силах з 17 листопада 1987 по 16 жовтня 1989 року (а.с.13). У 1989 році позивач отримав захворювання вірусним гепатитом "А", що призвело у подальшому до розвитку хронічних форм гепатиту, холециститу, панкреатиту та інших, і ці захворювання пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов'язку (а.с.11-12).

Відповідно до довідки з акту огляду МСЕК від 25 вересня 2007 року позивачеві встановлено третю групу інвалідності до 25 вересня 2012 року у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з виконанням обов'язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов'язку (а.с.9).

Згідно довідки з акту огляду МСЕК від 18 грудня 2013 заявникові встановлено другу групу інвалідності з 17 грудня 2013 до 1 лютого 2019 року у зв'язку з аналогічними названим вище підстав.

Витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 690 від 13 вересня 2007 року (а.с.11) підтверджено, що захворювання позивача пов'язане з виконанням обов'язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов'язку.

24 листопада 2015 позивач звернувся до Житомирського ОМВК із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв'язку з отриманням ним другої групи інвалідності, пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов'язку (а.с.8). Листом від 3 лютого 2016 року (а.с.19) Житомирський обласний військовий комісаріат повернув без реалізації документи позивача згідно листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 25 грудня 2015 року № 248/3/6/4127.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 травня 2016 року (а.с.20-22) у справі за позовом ОСОБА_1 до МО України, Житомирського обласного військового комісаріату про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вирішити питання щодо призначення одноразової грошової допомоги ухвалено наступне:

1. визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі інвалідності;

2. зобов'язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі та порядку, встановленому Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499.

18 серпня 2016 року на підставі даного судового рішення державним виконавцем відкрито виконавче провадження, яке постановою від 13 січня 2017 року було закрите на підставі ч. 3 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", а саме у зв'язку з невиконанням рішення суду боржником та направлення у зв'язку з цим подання до правоохоронних органів (а.с.28-29)

10 січня 2017 року позивач вкотре звернувся до відповідача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги (а.с.30). Витягом з Протоколу засідання комісії МО України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 16 від 17 лютого 2017 року (а.с.32) позивачеві відмовлено у призначенні названої дороги з підстав згадуваних судом вище.

У відповідності до ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ст. 41 Закону "Про військовий обов'язок і військову службу" (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов'язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частина 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) декларує, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов'язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у відсотках від загальної суми допомоги на випадок загибелі (смерті), встановленої пунктом 5 цієї статті (ч. 6 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").

Виходячи з буквального тлумачення змісту ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходження.

Тотожний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року у справі № 21-446а14 та від 21 квітня 2015 року у справі № 21-135а15.

Згідно п. 2 Постанови КМУ №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" від 25 грудня 2013 року встановлено, що особам, які до набрання чинності цим Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 року № 284 , і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 року № 1331;

допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобовязаного та резервіста дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії (п. 3 Порядку № 975).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згадуваним вище судовим рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року, яке має преюдиційне значення для суду, що розглядає дану справу, констатовано право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, як особою, звільненою з військової (строкової) служби, інвалідність якого настала після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, що мало місце в період її проходження.

На теперішній час відповідач ухиляється від виплати такої допомоги позивачеві, а тому права останнього порушені та підлягають судовому захисту.

Твердження відповідача про відсутність підстав для задоволення позову спростовуються названими вище судом висновками.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 2, ст. 11, ст. 70-71 ст. 183-2, ст. 160-163 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України у виді протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 16 від 17 лютого 2017 року про відмову у призначенні і виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб № 499 від 28 травня 2008 року, як військовослужбовцю, який отримав другу групу інвалідності внаслідок виконання обовязків військової служби у країнах, де велись бойові дії, та зобовязати Міністерство оборони України виплатити ОСОБА_1 зазначену одноразову грошову допомогу відповідно до вказаного Порядку № 499 від 28 травня 2008 року.

Постанова суду вступає в законну силу після спливу строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.О. Грубіян