Справа № 464/7237/16-а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5545/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І. В.,

представника позивача Нездійминоги А.Ю.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 10 квітня 2017 року про закриття провадження у справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю житлово-експлуатаційне підприємство «Стимул-Сихів», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про демонтаж самочинно добудованого тамбура до квартири,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ТОВ житлово-експлуатаційне підприємство «Стимул-Сихів», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про демонтаж самочинно добудованого тамбура до квартири.

Позивач просив зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 демонтувати самочинно добудований тамбур до квартир АДРЕСА_1.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10.04.2017 провадження у справі закрито.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржила Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновок суду не відповідає обставинам справи, а тому вона є незаконною та підлягає скасуванню. Посилається на те, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спори, які виникають з приводу самочинного будівництва, є публічно-правовими, тому що виникають за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовує у спірних правовідносинах надані йому законодавством владні управлінські функції стосовно забезпечення законності, правопорядку, охорони прав, свобод та законних інтересів громадян.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, відповідача ОСОБА_2, який у вирішенні справи покладається на суд, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що на обслуговуванні в ТОВ житлово-експлуатаційне підприємство «Стимул-Сихів» перебуває будинок АДРЕСА_1. У вказаному будинку знаходиться квартира АДРЕСА_1, співвласниками якої є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 4132 від 05.09.2016.

Розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 499 від 19.10.2015 зобов'язано співвласників квартири АДРЕСА_1 в житловому будинку № АДРЕСА_1 демонтувати самочинно добудований тамбур до квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 на площі коридору загального користування в будинку, влаштування якого виконано без згоди мешканців будинку, належним чином розробленої та погодженої проектної документації та дозволу органу місцевого самоврядування.

Співвласниками квартири АДРЕСА_1 будинку № АДРЕСА_1 вимог розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 499 від 19.10.2015 виконано не було, про що ТОВ житлово-експлуатаційне підприємство «Стимул-Сихів» було складено відповідний акт (а.с. 10).

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо відсутності підстав для її розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за ознаками, наведеними в частині першій статті 17 КАС України, зокрема, на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України (пункт 5 частини другої статті 17 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Аналіз вказаних норм процесуального закону (статей 3, 17 та 50 КАС України) із огляду на завдання адміністративного судочинства (стаття 2 КАС України) свідчить про те, що поширення юрисдикції адміністративних судів на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень, коли відповідачем за адміністративним позовом виступає інша особа, а не суб'єкт владних повноважень, є винятком із загальних правил і засад адміністративного судочинства. Під юрисдикцію адміністративних судів такі спори згідно з пунктом 5 частини другої статті 17 КАС України підпадають в тому разі, якщо в Конституції чи законах України зазначено про розгляд певного спору за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень в порядку, встановленому КАС України.

Як видно з матеріалів справи, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про демонтаж самочинно добудованого тамбура до квартири, влаштування якого виконано без згоди мешканців будинку, належним чином розробленої та погодженої проектної документації та дозволу органу місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною другою статті 383 ЦК України передбачено право власника квартири на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно з статтею 152 ЖК України (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, також передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку (пункт 4).

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України). При цьому Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради визначила правовими підставами звернення до суду з позовом Закон України «Про основи містобудування», «Про місцеве самоврядування в Україні», які не містять норм про розгляд судом в порядку адміністративного судочинства спорів за зверненням суб'єкта владних повноважень (зокрема, місцевої державної адміністрації) до фізичних осіб про приведення самочинно реконструйованих жилих приміщень у попередній стан (демонтаж самочинно добудованих споруд).

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що спір у даному випадку виник із цивільних, житлових правовідносин і справа за правилами статті 15 ЦПК України підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Дана правова позиція узгоджується з висновками Верховного суду України, зазначеними в постанові від 14.12.2016 у справі № 520/15111/14-ц (реєстраційний номер в ЄДРСР 63536963).

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції відповідає матеріалам справи, правильно застосованим нормам процесуального права, тому підстав для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, ст. 199, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 10 квітня 2017 року про закриття провадження у справі № 464/7237/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді А. І. Рибачук
Д.М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлений 09.06.2017.