Справа № 826/13542/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 травня 2017 року № 826/13542/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до відділу державної архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради про визнання протиправною відмови у реєстрації декларації №161 від 25.07.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» до відділу державної архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради, в якому просить: визнати протиправною відмову відділу державної архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради у реєстрації декларації від 25.07.2016 року №161 про готовність до експлуатації об'єкту - частини нежитлових приміщень першого поверху нежитлової будівлі під відділення банку ПАТ «ПУМБ» по вул. Європейській (Леніна), 8а, м. Умань, Черкаської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач два рази повертав декларації про готовність до експлуатації об'єкту без повідомлення про недостовірність даних, всупереч вимог п. 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461. При цьому, позивач зазначив, що в листах про повернення декларацій про готовність до експлуатації об'єкту №6642/1023-3.7 від 28.12.2015 року та №179 від 25.07.2016 року зазначено про неповноту даних, а не про їх недостовірність.

На думку представника позивача, повернення декларацій про готовність до експлуатації об'єкту здійснювалось відповідачем безпідставно та з явним зловживанням останнім своїми правами, наданими діючим законодавством України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В наданих суду письмових запереченнях представник відповідача зазначив, що відділ державної архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради не є правонаступником Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області і утворений не у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією останнього, а відтак твердження позивача про повторну відмову відділу (лист №179 від 27.07.2016 року) у реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкту є безпідставним. При цьому, представник відповідача стверджує, що відділом прийнято обґрунтоване та законне рішення (лист №179 від 27.07.2016 року) про повернення на доопрацювання позивачеві декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності.

З урахуванням наведеного, суд відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач двічі подавав декларацію про готовність до експлуатації об'єкту - частини нежитлових приміщень першого поверху нежитлової будівлі під відділення банку ПАТ «ПУМБ» по вул. Європейській (Леніна), 8а, м. Умань, Черкаської області.

Так, 28.12.2015 року листом №6642/1023-3.7 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області повернуто декларацію про готовність об'єкту до експлуатації з підстав того, що у п. 9 декларації відсутня інформація про особу, що здійснює авторський нагляд; у п. 22 декларації не зазначена інформація щодо коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. При цьому, зазначено, що посилання позивачем на п. 2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є безпідставним, оскільки даний пункт не відповідає намірам забудови.

Листом №10.5/281 від 11.05.2016 року позивач звернувся до міського голови, в якому зазначив, що ПАТ «ПУМБ» не має наміру здійснювати забудову будь-якої земельної ділянки та не подавав жодних заяв стосовно цього. ПАТ «ПУМБ» наполягає, що не є замовником у розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та не зобов'язаний відповідно до цього закону брати участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. В даному листі також зазначено, що законних підстав щодо укладення ПАТ «ПУМБ» Договору №17-16 про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Умані при реконструкції частини приміщень першого поверху нежитлової будівлі під відділення банку ПАТ «ПУМБ» по вул. Європейській (Леніна),8а в м. Умань Черкаської області немає.

25.07.2016 року позивач подав до відділу державної архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, що зареєстровано за вх. №161.

За результатами розгляду вказаної декларації позивача відділ державної архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради листом №179 від 27.07.2016 року повідомив ПАТ «ПУМБ», що дана декларація оформлена з порушенням установлених вимог, а саме: у п. 2 декларації некоректно зазначена інформація щодо замовника; у п. 12 декларації невідповідно зазначений строк введення об'єкта в експлуатацію; у п. 16 декларації не повністю зазначені показники об'єкта будівництва згідно з ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» (додаток К., п. 13) та не узгоджується з його найменуванням.

Додатково позивачу повідомлено, що після усунення недоліків, що спричинили повернення, декларація може бути подана повторно з дотриманням вимог вказаних нормативних документів.

Позивач, вважаючи, що відповідачем протиправно відмовлено у реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 25.07.2016 року №161, звернувся до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 року (далі - Закон №3038-VI в редакції станом на момент виникнення правовідносин).

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначено ст. 39 Закону №3038-VI.

Так, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст. 39 Закону №3038-VI).

Відповідно до ч. 4 ст. 39 вказаного Закону прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

При цьому, згідно ч. 6 ст. 39 Закону №3038-VI орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначає Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461 (далі - Порядок №461 в редакції станом на момент виникнення правовідносин).

Відповідно до п. 4 Порядку №461 надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Частиною 7 ст. 7 даного Закону передбачено, що надання (отримання, реєстрації), повернення (відмови у видачі) чи анулювання (скасування реєстрації) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад - щодо об'єктів I, II, III, IV категорій складності, розташованих в межах відповідних міст.

При цьому, як повідомив представник відповідача та встановлено судом, відділ державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради отримав свої повноваження, визначені зокрема у ч. 7 ст. 7 Закону, на наступний день після затвердження акта спільної комісії, тобто з 17.05.2016 року.

Водночас, відділ державної архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради не є правонаступником Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області і утворений не у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією останнього, а відтак доводи позивача про повторність відмову відділу (лист №179 від 27.07.2016 року) у реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкту є безпідставними та необґрунтованими.

Згідно з п. 17 Порядку №461 замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації: щодо об'єктів, які належать до I - III категорії складності, за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку.

Пунктом 18 Порядку №461 на орган державного архітектурно-будівельного контролю покладено обов'язок протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевірити повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечити внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

При цьому, відповідно до п. 2 Порядку №461 повнота даних - інформація, зазначена замовником у поданих за встановленою формою документах, що за змістом достатня для прийняття рішення про реєстрацію декларації.

Наведені норми чинного законодавства спростовують доводи позивача щодо відсутності у відповідача повноважень стосовно перевірки саме повноти даних, зазначених у декларації, а не лише питання щодо їх достовірності.

Водночас, суд звертає увагу, що пунктом 16 Порядку №461 саме на замовник покладено відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації чи акті готовності об'єкта до експлуатації, за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Згідно з п. 19 Порядку №461 у разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема поданої декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності №161 від 25.07.2016 року, у п. 12 (Інформація про замовника) зазначено в т.ч. в номер телефону. Однак, як зазначив відповідач, по вказаному телефону неможливо зв'язатись з відповідальною особою замовника, тобто в п. 2 декларації некоректно зазначена дана інформація.

Позивачем зазначені доводи відповідача не спростовано. При цьому, згідно додатку №3 до Порядку №461, яким визначено форму та вимоги до декларації, зазначення номера телефону є обов'язковим.

Судом також встановлено, що в п. 12 (Інформація про об'єкт) поданої позивачем декларації №161 від 25.07.2016 року в графі строк введення об'єкта в експлуатацію зазначено грудень 2015 року. Водночас, відповідачем в листі №179 від 27.07.2016 року вказано, що строк введення об'єкта в експлуатацію зазначений невірно, з чим суд погоджується з наступних підстав.

Згідно до п. 3 Порядку №461 прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація).

Відповідно до п. 11 Порядку №461 датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Наведене свідчить, що оскільки декларацію про готовність об'єкта до експлуатації №161 позивачем подано 25.07.2016 року, то і датою прийняття в експлуатацію об'єкта повинно бути зазначено липень 2016 року. При цьому, з огляду на обов'язок реєстрації декларації протягом 10 робочих днів, то днем реєстрації (в разі повноти та належності її заповнення) міг бути і серпень 2016 року.

Стосовно доводів позивача про те, що позивачем зазначений один і той же строк введення об'єкта в експлуатацію обох деклараціях, однак вперше така декларація не була повернута з підстав неправильності заповнення п. 12, суд зазначає, що в декларації №6642-1023-3.6 від 24.12.2015 року позивачем правомірно зазначено строк введення об'єкта в експлуатацію саме грудень 2015 року, оскільки така декларація була подана позивачем в грудні 2015 року, а відтак і здійснення реєстрації такої декларації могло відбутись в грудні 2015 року.

Як вбачається з листа №179 від 27.07.2016 року, позивачем в п. 16 декларації (основні показники об'єкта будівництва) не повністю зазначені показники об'єкта будівництва згідно з ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» (додаток К, п. 13) та не узгоджується з його найменуваннями.

При цьому, форма декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, затверджена в додатку №3 до Порядку №461, передбачає внесення таких даних.

Наведене в сукупності свідчить, що позивачем в декларації №161 від 25.07.2016 року зазначено не повні та некоректні відомості, а відтак відповідачем правомірно повернуто її на доопрацювання.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено суду правомірність повернення декларації №161 від 25.07.2016 року без реєстрації на доопрацювання.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 86 КАС України, суд дійшов висновку про відстуність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов