Справа № 826/22119/15
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Безименної Н.В., Карпушової О.В.,

при секретарі: Кривді В.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2015 р. по справі за його позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про:

зобов'язання Уповноваженої особи Фонду включити до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, додаткову інформацію про ОСОБА_2 щодо виплати відшкодування у розмірі 190 000,00 грн.;

зобов'язати Уповноважену особу надати Фонду додаткову інформацію про виплату позивачу відшкодування у сумі 190 000,00 грн. за рахунок коштів Фонду;

зобов'язати Фонд включити ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Постановою Окружного адміністративного суду від 27.11.2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу про скасування незаконної, на його думку, постанови суду першої інстанції та просить постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

При цьому апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Суб'єктом владних повноважень, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Основним завданням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Таким чином, ФГВФО, як особа, наділена спеціальними функціями щодо забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, є суб'єктом владних повноважень у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 № 8.

Судом встановлено, що 16.03.2015 між позивачем та Асоціацією міжнародних автомобільних перевізників України укладено договір №46-15/КР, згідно якого Асоціація зобов'язується надати ОСОБА_2 безвідсоткову поворотну фінансову допомогу, а позивач зобов'язується по закінченню терміну даного договору повернути її Асоціації у повному обсязі (а.с. 35).

17.03.2015 року між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь» був укладений договір про відкриття банківського рахунку НОМЕР_3 відповідно до умов якого, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок НОМЕР_2 та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування (а.с. 10).

18.03.2015 на рахунок позивача від Асоціації міжнародних автомобільних перевізників надійшли грошові кошти у сумі 190 000 грн. в якості поворотної фінансової допомоги, що сторонами не заперечується.

19.03.2015 на підставі постанови Правління НБУ №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією прийнято рішення №61 про запровадження з 20.03.2015 тимчасової адміністрації.

20.03.2015 на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) опубліковано оголошення про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду в ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ".

25.06.2015 дізнавшись про відсутність позивача у переліку вкладників, які мають право відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, він звернувся до Уповноваженої особи з заявою (вх. № 1324), у якій просив включити його в реєстр вкладників та повідомити про прийняте рішення.

16.07.2015 на підставі постанови Правління НБУ № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17.07.2015 №138, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ».

23.07.2015 на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) опубліковано оголошення про те, що з 24.07.2015 року Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» через установи банків-агентів Фонду.

21.08.2015 Уповноважена особа листом №353/07-2-1351 повідомила ОСОБА_2 про те, що позивач відсутній у реєстрі на виплату коштів.

25.08.2015 ОСОБА_2 звернувся до АБ «УКРГАЗБАНК», як банку-агента, із заявою про отримання суми відшкодування. Однак, АБ «УКРГАЗБАНК» відмовив позивачу, в зв'язку з відсутністю його в реєстрі на виплату коштів.

09.10.2015 листом № 8931/16 Уповноваженою особою визнано сумнівною операцію щодо перерахування 18.03.2015 року коштів в сумі 190 000,00 на поточний рахунок позивача на підставі п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме: банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим, та на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 - банк уклав правочин з позивачем, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання йому переваг (пільг), прямо не встановлених для нього законодавством чи внутрішніми документами банку.

Не погоджуючись із бездіяльністю Уповноваженої особи Фонду щодо невключення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно не включено ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Апелянт не погоджується з таким висновком суду, виходячи з того, що у відповідача були відсутні підстави для невключення його до списку осіб, яким гарантоване відшкодування за рахунок Фонду.

Колегія суддів пристає на таку позицію апелянта, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

В підпунктах 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1 ст.3 вказаного Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у т.ч. договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у т.ч. договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в ст. 228 ЦКУ, за змістом якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Викладене означає, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Така правова позиція викладена в постановах Вищого адміністративного суду України від 24.12.2015 року № К/800/24004/15, від 18.12.2015 року № К/800/39816/15.

Позиція Уповноваженої особи в тому, що вона вважає правочин нікчемним на підставі п. 2 та п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI. Позивача про нікчемність повідомлено листом №8931/16.

Однак, з даного з даного приводу Уповноваженою особою рішення не приймалось, суду не надавалось та в матеріалах справи відсутнє.

В той же час, положеннями Закону № 4452-VI не передбачено обов'язкового внесення саме готівкових коштів на банківський (депозитний) рахунок особисто вкладником, оскільки в ст. 2 Закону зазначено, що вкладом також є кошти в безготівковій формі, які надійшли для вкладника.

Разом з тим, обгрунтувань на підтвердження нікчемності зазначеного правочину (спрямованості його на порушення прав та свобод особи або держави, незаконне заволодіння майном) уповноваженою особою Фонду не наведено, оскільки умови договору банківського вкладу (депозиту) є типовими, та з них не вбачається, які саме пільги або переваги отримав (міг би отримати) позивач.

При цьому, Уповноваженою особою жодних доказів стосовно позивача і правочину, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI суду не надано.

Також, суд апеляційної інстанції не приймає доводи відповідача про те, що договором банківського вкладу №23812-34 не передбачено перерахування коштів на рахунок позивача з поточного рахунку іншої особи, оскільки у повідомленні №8931/16 від 09.10.2015, яке є предметом цього спору, такі підстави визнання правочину нікчемним, не вказувались, крім того, така можливість передбачена договором № 46-15/КР від 16.03.2015, укладеного між позивачем та Асоціацією міжнародних автомобільних перевізників України.

До того ж, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що договір був укладений і кошти на депозитний рахунок в ПАТ «Банк «Київська Русь» були внесенні до запровадження тимчасової адміністрації банку.

Також посилання відповідача на постанову НБУ від 19.03.2015 року № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» є безпідставними, оскільки таке рішення НБУ є банківською таємницею ( ч. 3 ст. 75 Закону України 4452-VI), а тому позивач не міг і не повинен був знати про його зміст.

Аналізуючи вищесказане, колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено наявності, визначених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, підстав, які б свідчили про нікчемність укладеного правочину між ОСОБА_2 та банком. Разом з тим, Положенням №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації Уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Крім того, стосовно вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання Фонду включити його до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду, колегія суддів звертає увагу, що виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Оскільки Уповноваженою особою Фонду не було включено позивача до переліку вкладників, відповідно, у Фонду не виникло обов'язку щодо включення його до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а розв'язання спору на майбутнє чинним законодавством не передбачено.

Отже, позов у цій частині задоволенню не підлягає з огляду на передчасність такої вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду від 03.02.2015 № К/800/18814/15, від 09.02.2016 № К/800/36215/15, від 01.03.2016 № К/800/21368/15, від 29.03.2016 № К/806/6739/15, від 31.03.2016 № К/804/6995/15.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року - скасувати, прийнявши нову про часткове задоволення позову.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. включити до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, додаткову інформацію про ОСОБА_2 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_4 виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області 02 жовтня 2003 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) щодо виплати відшкодування у сумі 190 000 (сто дев'яносто тисяч) грн. 00 коп.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про виплату ОСОБА_2 відшкодування у сумі 190 000 (сто дев'яносто тисяч) грн. 00 коп. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стягнути на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2046 (дві тисячі сорок шість) грн. 25 коп. за рахунок асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію «Банк «Київська Русь».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 07.06.2017 року.

Головуючий-суддя: І.В. Саприкіна

Судді: Н.В. Безименна

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.