Справа № 384/48/17
Суддя: Сорокіна О. О.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 384/48/17

№пр. 2-а/384/4/2017

01 червня 2017 року

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді Сорокіної О.О.,

з участю секретаря судового засідання Сачко О.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Вільшанка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №1 Управління патрульної поліції в м. Кропивницький ДПП Ляшенка Івана Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора патрульної поліції роти №1 Управління патрульної поліції в м. Кропивницький ДПП лейтенанта поліції Ляшенка Івана Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 799782 від 25 січня 2017 року, посилаючись на те, що 25.01.2017 року відносно нього відповідачем було винесено постанову про те, що він цього дня о 20 годині 20 хвилин в м. Кропивницькому, керуючи автомобілем ВАЗ 2107 н.з. "НОМЕР_1" проїхав перехрестя вулиць Ю. Коваленка та вул. Попова на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач вказує, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови порушено вимоги законодавства, а саме: постанову винесено на місці вчинення правопорушення, а не за місцем його вчинення - за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення по вул. Панфіловців, 22-б, м. Кропивницький; відповідач при розгляді справи порушив вимоги ст.ст. 245, 278, 279 КУпАП, щодо своєчасності, всебічності, повноти і об'єктивності розгляду справи; при розгляді справи відповідач позбавив позивача можливості в повному обсязі скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; в порушення вимог ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова не містить відомостей щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис; позивачем порушено вимоги п.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», згідно з яким поліцейський зобов'язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред'явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук. Поряд з цим зазначає, що в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази для доведення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Позивач вважає вищезазначену постанову незаконною, винесеною з порушенням вимог КУпАП та такою, що підлягає скасуванню. У зв'язку з наведеним позивач просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 799782 від 25 січня 2017 року та допитати в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, оскільки всі дії відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови відбувалися при них.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 799782 від 25 січня 2017 року з наведених у позові підстав.

Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши доводи позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Допитаний в режимі відеоконференції в якості свідка ОСОБА_5 суду показав, що у січні 2017 року разом з позивачем перебував в його автомобілі та був присутній при винесенні відповідачем постанови. Стверджує про те, що позивач не порушував правил дорожнього руху. .

Аналогічні покази суду надав допитаний в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_4.

Судом встановлено, що 25.01.2017 року відповідачем по вул. Юрія Коваленка, 4А в м. Кропивницькому винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №799782, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.9).

Позивачу ставиться в провину те, що він 25.01.2017 року, керуючи автомобілем ВАЗ 2107 н.з. "НОМЕР_1" проїхав перехрестя вулиці Ю. Коваленка та вул. Попова на заборонний червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху.

За результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення інспектор патрульної поліції Ляшенко І.О., керуючись положеннями ст.ст. 33, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Позивач з постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АР №799782 від 25 січня 2017 року був ознайомлений.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга і третя статті 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції).

Згідно з п.4 р. І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

У відповідності до п.1 р. III Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції), що відповідає положенням ст. 276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п.1 р.IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що відповідач, як працівник підрозділу Національної поліції, який має спеціальне звання, мав право розглянути справу про адміністративне правопорушення та винести постанову у цій справі за місцем його вчинення. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що дії суб'єкта владних повноважень є такими, які порушують права і свободи особи, якщо відповідні дії не повинні вчинятись таким суб'єктом щодо цієї особи, виходячи з наданої йому компетенції.

В даному випадку дії інспектора патрульної поліції щодо виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі такого виявлення передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», наведеною вище Інструкцією.

Відтак, вчинення інспектором патрульної поліції законодавчо визначених дій має наслідком прийняття відповідного рішення суб'єкта владних повноважень - постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому самі по собі дії щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення не є протиправними.

Поряд з цим суд вважає безпідставними твердження позивача про те, що відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, оскільки ці твердження спростовуються відеофіксацією (DVD-R диск Arena) та самим фактом оскарження постанови до суду.

Стосовно суті винесеної відповідачем постанови від 25.01.2017 року серії АР № 799782 у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено вище, оскаржуваною постановою у справі про адміністративне правопорушення від 25.01.2017 року серії АР № 799782 позивача притягнуто до відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на підставі ч.2 ст. 122 КУпАП за виявлене порушення п.п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.7 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Згідно з п.п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

При цьому відповідальність за порушення п.п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, згідно якої, зокрема, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Поряд з цим суд вважає за необхідне зазначити те, що статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Так, частиною 1 ст. 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці. Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час оформлення адміністративного матеріалу, відеокамера були розміщена на форменому одязі працівника Національної поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». При відтворенні відеофіксації, яку відповідач просить долучити до матеріалів судової справи як доказ по справі, та яка здійснена ним під час фіксування адміністративного правопорушення 25.01.2017 року відносно ОСОБА_1 (наявний в матеріалах справи DVD-R диск Arena) вбачається, що інспектором патрульної поліції України було роз'яснено позивачу про те, що він здійснив проїзд перехрестя вулиці Ю. Коваленка та вул. Попова на заборонний червоний сигнал світлофора та відносно позивача винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу. Проте, в зазначеній відеофіксації відображена лише процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у цій справі. Отже, однією із складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, є проїзд на заборонний сигнал світлофора. Однак, як вбачається з відтвореної відеофіксації, здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення 25.01.2017 року відносно ОСОБА_1 (DVD-R диск Arena), яка є єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, автомобіль позивача знаходиться на узбіччі вулиці, де проводиться розгляд справи про адміністративне правопорушення, однак відповідачем не зафіксовано факт проїзду автомобілем ВАЗ 2107 н.з. "НОМЕР_1" перехрестя вулиць Ю. Коваленка та вул. Попова на заборонний червоний сигнал світлофора. Відеофіксацією також підтверджуються, що при винесенні постанови позивач заперечував те, що він проїхав перехрестя на заборонний сигнал світлофора, просив долучити до матеріалів справи відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля, на якому, як він вважає, чітко видно що перехрестя він проїхав на зелений сигнал світлофора.

В пункті 8 оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення зазначено, що до постанови додаються пояснення особи та відеодокази.

Однак, зазначені додатки та інші докази в спростування доводів позивача щодо відсутності належних та допустимих доказів скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідачем суду не надано, відповідна фіксація на жодних матеріальних носіях не долучена.

Крім цього суд зазначає про порушення відповідачем вимог ст. 245 КУпАП щодо з"ясування обставин адміністративного правопорушення. В свою чергу, запис нагрудної камери (відео реєстратора) інспектора поліції свідчить про те, що в автомобілі окрім позивача перебували і інші особи. Поряд з цим, запис нагрудної відеокамери (відео реєстратора) інспектора поліції також є свідченням того, що ним не розглядалась, виходячи із обсягу та характеру встановлених обставин справи, можливість використання повноважень, наданих йому положеннями глави 22 КУпАП. Тобто при вирішенні питань про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем не надавалась оцінка характеру (конкретні обставини, наявність/відсутність істотної загрози охоронюваним громадським стосункам, тощо) скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (у випадку його скоєння). Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, доводи позивача щодо відсутності належних та допустимих доказів скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідачем не спростовано, що свідчить про відсутність у діях позивача складових адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Між тим відповідач зазначеного обов'язку не виконав, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 799782 від 25 січня 2017 року, винесеної відносно ОСОБА_1

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії АР № 799782 від 25 січня 2017 року, винесену інспектором патрульної поліції роти №1 Управління патрульної поліції в м. Кропивицькому ДПП лейтенантом поліції Ляшенком Іваном Олександровичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Вільшанський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови, з одночасною подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О.Сорокіна