Справа № 607/14569/16-а
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4841/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Довгополова О.М.,

ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги Тернопільського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області та головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2017 року в адміністративній справі № 607/14569/16-а за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області, головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про скасування рішень та зобовязання зарахувати пільговий стаж і призначити пенсію на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із вказаним позовом та, з уточненням позовних вимог, просив:

- скасувати рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі ГУ ПФУ в Тернопільській області) від 13.10.2016 № 9 в частині відмови зарахувати стаж його роботи на посаді випалювача фарфорових і фаянсових виробів на Тернопільському фарфоровому заводі за період із 25.01.1994 по 23.08.2000;

- скасувати рішення комісії Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі Тернопільське ОУПФУ), яке оформлене протоколом від 26.10.2016 № 20 про відмову йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобовязати Тернопільське ОУПФУ зарахувати в пільговий стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 період його роботи випалювачем фарфорових і фаянсових виробів на Тернопільському фарфоровому заводі за період з 25.01.1994 по 23.08.2000;

Зобовязати Тернопільське ОУПФУ призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту «б» статті 13 закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20 вересня 2016 року.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що рішенням комісії ГУ ПФУ в Тернопільській області йому безпідставно не зараховано весь період роботи на Тернопільському фарфоровому заводі на посаді випалювальника фарфорових і фаянсових виробів, яка відноситься до списку № 2 виробництв, професій та посад, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та у звязку із чим Тернопільське ОУПФУ необгрунтовано відмовило йому в призначенні пільгової пенсії.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського ОУПФУ та ГУ ПФУ в Тернопільській області на користь ОСОБА_2 по 225,60 грн сплаченого судового збору та по 1033,50 грн витрат на правову допомогу з кожного.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржили Тернопільське ОУПФУ та ГУ ПФУ в Тернопільській області, які вважають, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідності висновків суду обставинам справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Тому, з підстав, викладених в апеляційних скаргах, просили скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційних скарг обгрунтовували тим, що відсутність атестації робочих місць не породжує права на зарахування пільгового стажу, а відсутність належного стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці не дають позивачу права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційні скарги не належать до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 20 вересня 2016 року позивачу виповнилося 58 років та 12 жовтня 2016 року він звернувся до Тернопільського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Із трудової книжки позивача та архівної довідки архівного відділу Тернопільської міської ради від 29.11.2016 № 1342 видно, що ОСОБА_2 працював з 25.01.1994 по 25.08.2000 на Тернопільському фарфоровому заводі на посаді випалювальника фарфорових та фаянсових виробів.

Також, у архівній довідці архівного відділу Тернопільської міської ради від 29.11.2016 № 1343 є відомості про нарахування ОСОБА_2 заробітної плати за роботу на посаді випалювальника ТзОВ «Тернопільфарфор» (Тернопільський фарфоровий завод) за період із січня 1994 року по грудень 2000 року, із якої видно, що заробітна плата нараховувалася кожного місяця роботи без перерви.

Наказом по Тернопільському фарфоровому заводі від 31.03.1994 № 52А підтверджено право на пільгову пенсію за списком № 2, зокрема за професією «випалювальник» (2190203а-16239).

Відповідно до висновку щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці ТОВ «Тернопільфарфор» від 22.12.2000 № 226/05 державної експертизи умов праці управління праці та зайнятості населення, підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно списку № 2, зокрема посади випалювача фарфорових та фаянсових виробів цеху випалу, встановлено, що підприємство провело атестацію у відповідності до вимог Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, Методичних рекомендацій, затверджених постановою Мінпраці та Мінохоронздоровя України від 01.09.1992 № 41 та Інструкції по заповненню карти умов праці.

Рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років ГУ ПФУ в Тернопільській області від 13.10.2016 № 9 комісія підтвердила ОСОБА_2 період роботи, який підтверджено первинними документами та результатами робочих місць за період з січня 1994 року по березень 1999 року, всього 04 роки 05 місяців та 07 днів.

Своє рішення комісія мотивувала тим, що висновком державної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації робочих місць від 10.03.2004 та наказом по підприємству від 31.03.1994 № 52-а, згідно якого атестація проводиться вперше, підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 працівникам по посаді «випалювальник», які дійсні протягом пяти років. Наступні атестації робочих місць на підприємстві проводилися після звільнення заявника у вересні та грудні 2000 року, а тому не можуть братися до уваги.

Рішенням комісії Тернопільського ОУПФУ від 26.10.2016 № 50 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки його пільговий стаж становить 4 роки 5 місяців та 7 днів, що недостатньо для призначення пенсії.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями та діями відповідачів, ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено те, що ОСОБА_2 повний робочий час із 25.01.1993 по 25.08.2000 працював на Тернопільському фарфоровому заводі випалювальником, умови праці не змінювалися; ця посада відноситься до списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад, і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (№ 162 розділу ХVІІІ Скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових та фаянсових виробів»).

Також, посада, на якій працював позивач, за результатами атестації умов праці, підтвердила право на наявність пільг осіб, які працювали на вказаній посаді.

Оскільки позивач у жовтні 2016 року мав 58 років, його пільговий стаж роботи у шкідливих умовах склав 6 років 7 місяців 29 днів, а загальний стаж роботи більше 25 років, є підстави для призначення йому пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 2 роки.

Суд не взяв до уваги незарахування стажу позивача за період з березня 1999 року по 23 серпня 2000 року, оскільки його умови праці на підприємстві після березня 1999 року не змінювалися, що також підтверджується тим, що посада, яку він займав, була також атестована за результатами атестації у вересні та грудні 2000 року.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України № 1788-ХІІ від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам (частина четверта статті 13 Закону № 1788-ХІІ).

За приписами статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1.09.1992 № 41.

Відповідно до пунктів 2, 4, 6, 8, 9 Порядку основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років.

Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

За таких обставин, коли повну зайнятість позивача на атестованій посаді випалювальника фарфорових та фаянсових виробів підтверджено записами у трудовій книжці, даними про нарахування заробітної плати; відсутні докази того, що завод працював не на повну потужність чи за умов скороченого робочого тижня; чи що позивачу надавались відпустки за власний рахунок або що він був переведений на роботу з неповним робочим тижнем, колегія суддів приходить до переконання про підставність позовних вимог позивача щодо зарахування йому до пільгового стажу періоду роботи випалювачем фарфорових і фаянсових виробів на Тернопільському фарфоровому заводі з 25.01.1994 по 23.08.2000 та призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах і правомірність задоволення таких вимог судом першої інстанції.

У звязку з вирішенням спору на користь позивача відповідно до приписів статтей 90, 94 КАС України, Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», квитанцій про сплату судового збору і витрат на правову допомогу, з урахуванням обсягу затраченого часу, повязаного з участю особи, яка надавала правову допомогу, та граничним розміром компенсації витрат на правову допомогу, суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Тернопільського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області та головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2017 року в адміністративній справі № 607/14569/16-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Ухвала в повному обсязі складена 06 червня 2017 року.