Справа № 2-а-1253/09/2170
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2012-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2012 р.Справа № 2-а-1253/09/2170

Категорія:9.2.1Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Венеція»на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2011 року у справі за позовом приватного підприємства «Венеція»до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання протиправним та нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій,

В С Т А Н О В И Л А :

Приватне підприємство «Венеція»у 2007 році звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом про визнання протиправним та нечинним рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні від 01.11.2006 р. №/0 про застосування штрафних санкцій на суму 11432,50 грн. за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 06.07.1995 р. №265/95-ВР. В обґрунтування позовних вимог вказувалось, що проведена перевірка посадовими особами ДПІ у м. Херсоні діяльності ПП «Венеція»є безпідставною, акт за результатами перевірки від 24.10.2006 р. №21220169/0235/504, складений з порушенням норм діючого законодавства, а тому не може бути підставою для притягнення підприємства до відповідальності, оскільки право на проведення позапланової перевірки, у відповідності до ч. 3 ст. 16 Закону України №265/95-ВР надається лише на підставі постанови слідчого, органу дізнання або рішення суду, тому дана перевірка не може вважатися позаплановою. Також позивач вказував на те, що суми коштів, які зазначені в актів перевірки, не є сумами, отриманими за товари, роботи чи послуги. Дані суми були коштами, передбаченими на інші потреби підприємства, про що було зазначено під час проведення перевірки працівником підприємства барменом ОСОБА_2 та знайшло своє відображення у її пояснювальній записці, ці кошти зберігалися у кабінеті директора, а не на місці проведення розрахунків. Висновки про те, що розрахунковий документ під час проведення барменом розрахункової операції не було видано не є правдивими, оскільки під час проведення розрахункової операції бармену не дали можливості видати розрахунковий документ.

Представник відповідача проти позову заперечував з тих підстав, що працівниками ДПА у Херсонській області було правомірно проведено перевірку кафе «Ніагара», розташованого за адресою: вул. Робоча, б. 201, м. Херсон, яке належить ПП «Венеція». За результатами перевірки було складено акт від 24.10.2006 року, в якому було зафіксовано порушення вимог Закону України №265/95-ВР. В ході перевірки барменом було прийнято грошові кошти в сумі 893,50 грн. як попередню оплату за банкет, розрахункова операція через РРО не проведена, розрахунковий документ не видано. Невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів, зазначених у денному звіті РРО, склала 2286,50 грн. Рішення ДПІ у м. Херсоні від 01.11.2006 року №/0 про застосування до ПП «Венеція»штрафної санкції на загальну суму 11 432,50 грн. застосовано правомірно.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2011 року у задоволенні позову ПП «Венеція»про визнання протиправним та нечинним рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні від 01.11.2006 р. №/0 про застосування штрафних санкцій на суму 11432,50 грн. відмовлено.

Позивач з таким рішенням не погодився, звернувся з апеляційною скаргою на зазначену постанову, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПП «Венеція»в повному обсязі. Апелянт вказує на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, постанова суду не ґрунтується на належних та допустимих доказах та, крім цього, судом першої інстанції допущено неповне зясування обставин, що мають значення по справі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, про те про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що 24.10.2006 року посадовими особами ДПА у Херсонській області в присутності бармена ОСОБА_2 була проведена перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу субєктом підприємницької діяльності приватним підприємством «Венеція»в кафе «Ніагара». Перевірка проводилась на підставі наказу ДПА України від 03.10.2005 року № 192, графіку перевірок субєктів господарювання з 01.10.2006 по 31.10.2006 року, направлень на перевірку від 24.10.2006 року № 573/235, № 574/235, в ході якої були зафіксовано порушення п.п. 1,2,13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків склала 2287 грн., в поточному звіті РРО зазначено суму коштів 0,50 коп., що свідчить про проведення розрахункових операцій без застосування РРО на суму 893,50 грн., а також невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків в сумі 1393 грн.. Вказаний акт підписано барменом ОСОБА_2 без зауважень.

Згідно пояснень бармена ОСОБА_2 до акту не видачу розрахункового документу остання пояснила тим, що не збиралась проводити розрахункову операцію на прийняті кошти, тому як вважала, що це повинно робити після відпустку товару, тобто після банкету, а кошти були залишені на розрахунки з постачальниками та розмінна монета 0,50 коп. в сумі 148 грн. була залишена власником музичного апарату для її розміну.

На підставі акту перевірки ДПІ у м. Херсоні відповідно до п. 1 ст. 17. ст. 22 Закону № 265 було винесено рішення від 01.11.2006 року № /0 про застосування до ПП «Венеція»штрафної санкції в сумі 11432,50 грн., що є предметом спору.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог п.2 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу України»органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених Законами України, мають право здійснювати контроль за: додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку. Контроль за додержанням субєктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України, яким є, насамперед, Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Згідно з преамбулою Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. У питаннях застосування РРО Закон про РРО є спеціальним, інші акти законодавства. У тому числі й Закон «Про державну податкову службу в Україні», застосовується тільки в частині, не врегульованій Законом про РРО. Закон про РРО зазначає, що планові або позапланові перевірки здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України. Положення Закону «Про державну податкову службу в Україні»щодо проведення планових перевірок стосується тільки перевірок своєчасності та повноти сплати податків, а тому в даному випадку не застосовується. Положення про повідомлення субєкта господарювання за 10 днів до проведення перевірки також стосується тільки планових перевірок сплати податків, оскільки міститься в Законі «Про державну податкову службу в Україні», а не в Закону про РРО. Згідно до вимог ч.7 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»дана перевірка вважається позаплановою. Частиною 8 статті 11-1 зазначеного Закону визначено, що позапланова перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом. Відповідно до вимог статті 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: направлення на перевірку, копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки. Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки. Пунктами 1,2 статті 3 Закону № 265/95-ВР передбачено, що субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг, зобовязані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані в установленому порядку та переведенні у фіскальний режим роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій і видавати такий документ на повну суму проведеної операції особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або від неї. Термін «розрахункова операція» визначений в даному законі як приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не було доведено обставин, які свідчать про неправомірність винесеного рішення ДПІ. Також не доведено наявності будь-яких перепон у застосуванні РРО при проведенні розрахункових операцій. Тому як, після отримання працівником позивача завдатку, між позивачем і замовником фактично була укладена угода щодо надання послуг та здійснено її реалізацію, а відповідно отримані кошти мали бути проведені через РРО з роздрукуванням фіскального чека на цю суму і з видачею його замовнику.

Відповідно до вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» будь-яких виключень для прийняття авансу при здійсненні операцій продажу товарів (наданні послуг) не міститься. Згідно до вимог п. 4.4 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги) передбачено, що: реєстрація продажу товару (оплати послуги) через РРО проводиться одночасно з розрахунковою операцією; розрахунковий документ повинен видаватися покупцеві не пізніше завершення цієї операції; вона вважається проведеною через РРО, якщо дані про її обсяг уведені в режимі реєстрації.

Також судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно виявлення зайвих коштів на місці проведення розрахунків в розмірі 1393 грн., факт чого, відповідно акту перевірки, підтверджується письмовими поясненнями бармена, підписанням акту без зауважень, складеним описом цих готівкових коштів. Тому як, місце проведення розрахунків це місце, здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Венеція»залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2011 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький