Справа № 520/2094/17
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 520/2094/17
Провадження № 2-а/520/420/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О. ,

при секретарі - Нефедової Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції міста Одеси про визнання дій співробітників поліції щодо складення постанови про притягнення адміністративної відповідальності протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №116246 від 24 грудня 2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 20.02.2017 року звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції міста Одеси з вимогами про визнання протиправними дії співробітників поліції по складанню постанови серії ПС2 №116246 від 24 грудня 2016 року, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 121 КпАП України, скасування постанови серії ПС2 №116246 від 24 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 121 КпАП України, та закриття провадження по адміністративної справі відносно притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 121 КпАП України, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України. Також позивач просить поновити йому строк на звернення до адміністративного позову, у зв'язку із тим, що копії постанови він не отримував та, взагалі, про її існування йому стало відомо лише 10.02.2017 року, а тому строк пропущений з поважних причин.

Тривалість розгляду справи обумовлена тим, що по справі з Управління патрульної поліції м. Одеси було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із необхідністю надання до суду доказів та виконання вимог суду про зобов'язання направлення копії постанови від 24.12.2016 року.

У судовому засіданні позивач, та його представник - ОСОБА_2, підтримали позовні вимоги та наполягали на тому, що 24.12.2016 року права позивача та пасажирів транспортного засобу, яким він керував, були порушені діями патрульної поліції - правил дорожнього руху позивач не порушував, після зупинки транспортного засобу підстави співробітниками патрульної поліції спочатку не повідомлялись, права не роз'яснювались, і лише після конфлікту, який віник у зв'язку із діями співробітників поліції по затриманню пасажира ОСОБА_3, один із співробітників почав складати постанову про, начебто, керування транспортним засобом з несправними зовнішніми світловими приладами ( не горить ліва фара в темну добу), незважаючи на те, що всі свідки події ( як пасажири так і ті, що приїхали після виклику) звертали увагу на те, що фари транспортного засобу працюють, що додатково було зафіксовано шляхом відео зйомки на мобільні пристрої. На місці події постанова не виносилась, про її винесення позивачу на місці не повідомлялось, копія постанови не надавалась.

Представник Управління патрульної поліції у м. Одесі Шияновська Юлія Олександрівна надала письмові заперечення на позов та копії пояснень інспектора роти №2 батальйону №3 УПП у м. Одесі ДПП лейтенанта поліції Хмельницького Сергія Олександровича та поліцейського роти №2 батальйону №3 УПП у м. Одесі ДПП старшого сержанта поліції Халавки Євгена Васильовича стосовно їх дій 24.12.2016 року по притягненню до адміністративної відповідальності ОСОБА_1. Згідно наданої у якості додатку до заперечень довідки відеозапис з нагрудної камери інспекторів патрульної поліції, яке здійснювалося 24.12.2016 року знищено у зв'язку із неможливістю зберігання. Також до суду подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у частині вимог, які стосуються визнання дій співробітників поліції протиправними у зв'язку із несплатою судового збору.

До судового засіданні представники Управління патрульної поліції м. Одеси не з'явились, заяв та клопотань додатково не надавали. Управління патрульної поліції м. Одеси було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 128 КАС суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, без участі представників відповідача.

Як встановлено у судовому засіданні 24.12.2016 року, приблизно в 01:20 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом - автомобілем KIA Magentis, д/н НОМЕР_1, рухався по вул. Заньковецької в м. Одесі, та був зупинений біля будинку №2 по вул. Заньковецької у м. Одесі екіпажем 0202 ( борт 0211, реєстраційний номер автомобілю 1727) у складі інспектора роти №2 батальйону №3 УПП у м. Одесі ДПП лейтенанта поліції Хмельницького Сергія Олександровича та поліцейського роти №2 батальйону №3 УПП у м. Одесі ДПП старшого сержанта поліції Халавки Євгена Васильовича. Інспектором патрульної поліції Хмельницьким С.О. була винесена постанова ПС2/116246 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по ст. 121-1, 121 ч.1 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., за керування транспортним засобом з несправними зовнішніми світловими приладами ( не горить ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла).

З пояснень наданих у судовому засіданні позивачем, його представником та свідками з боку позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, вбачається, що приблизно о 01:20 годину 24.12.2016 року транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1, в якому в якості пасажирів знаходились ОСОБА_3 та ОСОБА_8, був зупинений транспортним засобом патрульної поліції ( реєстраційний номер автомобілю 1727) на вул. Заньковецької у м. Одесі. Без повідомлення про причини зупинки співробітниками поліції, на яких були відсутні нагрудні знаки, були вилучені документи у водія, а відносно пасажира ОСОБА_3, який запитував про підстави зупинки та намагався знімати дії патрульної поліції на мобільний телефон, були застосовані спеціальні засоби обмеження рухомості ( кайданки). Після того, як на виклик по телефону зробленого іншим пасажиром ОСОБА_8 на місце події прибули інші свідки, у тому числі ОСОБА_7, та викликані через телефонну лінію «102» два інших екіпажі патрульної поліції з держ. номерами 1577, 1758, один з співробітників поліції почав складати постанову, пояснюючи це тим, що в автомобілі, яким керував позивач, не працює ліва фара. Свідок ОСОБА_7 звернув увагу співробітника, який складав постанову, що фара працює, та здійснив відео фіксацію транспортного засобу , яким керував позивач, з фіксацією обох працюючих фар, однак інспектор продовжив складення постанови. Самого водія про те що була винесена постанова інспектор не повідомляв, прав не роз'яснював та копію постанови не надавав, лише повернув документи, після того як ОСОБА_3 посадили до одного з патрульних автомобілів та повезли до районного відділу поліції.

Судом, не були прийняти, як належними доказами, надані представником позивача відео файли, на яких зафіксовані дії співробітників поліції відносно ОСОБА_3 на місці події, та записи зроблені свідками, яки приїхали після виклику ОСОБА_8, у зв'язку із тим, що данні відео файли не стосуються безпосередньо моменту зупинки, а відносяться до інших дій, стосовно яких судом виноситься окрема ухвала до Департаменту патрульної поліції.

З письмових пояснень співробітників патрульної поліції Хмельницького С.О та Халавка Є.В. вбачається, що їх екіпажем при патрульовані 24.12.2016 року, приблизно о 01:20 на вул. Заньковецької у м. Одесі , був зупинений транспортний засіб KIA д/н НОМЕР_1, який рухався з непрацюючою лівою фарою. Водій був попереджений про причини затримки,та на прохання водія, якому були роз'яснені його права, до розгляду справи був залучений в якості адвоката ОСОБА_3 На місці була винесена постанова про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, однак водій відмовився від підпису у постанові, скориставшись порадою ОСОБА_3, який постійно втручався в процес розгляду адміністративної справи. Всі дії екіпажу були зафіксовані на нагрудні відео камери.

Притягнення до адміністративної відповідальності за порушення на транспорті, врегульовані главою 10 розділу ІІ Кодексу України про адміністративні правопорушення ( КпАП України), а провадження у справах про адміністративні правопорушення проводиться у відповідності до вимог, визначених у розділі ІV КпАП України. Вимоги, стосовно дій працівників поліції при виявленні адміністративного правопорушення визначені, окрім КпАП України, у Законі України « Про національну поліцію» та « Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані на в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395.

Частиною першою статті 121 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має ( зокрема) несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби).

Статтею 121-1 КпАП України визначено, що експлуатація водіями транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені або підроблені є адміністративним правопорушенням.

У відповідності до вимог частин другої та четвертої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення ( далі КУпАП) у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частина п'ята вищенаведеної статті також передбачає, що у випадках притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається і у тому разі, коли особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Відповідно до частини четвертої розділу першого «Інструкції» у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Пунктом п'ятим першого розділу «Інструкції» передбачено, що поліцейські складають протоколи виключно про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

Згідно ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і

кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної

відповідальності, або свідками, а також приладами працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частинами дев'ятою - одинадцятою розділу третього « Інструкції» встановлений порядок розгляду інспектором адміністративної справи ( у тому числі і на місці виявлення правопорушення): Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КпАП України), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Якщо при розгляді справи поліцейський прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, матеріали передаються прокурору або органу досудового розслідування.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КпАП України щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КпАП України).

Згідно з частиною першою статті 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, законодавством України передбачений певний механізм розгляду адміністративної справі на місці виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, який забезпечує повне і об'єктивне провадження із забезпеченням прав особи, яка притягується до відповідальності.

Статтею семою кодексу України про адміністративні правопорушення чітко визначено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності, а застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що за загальними принципами законодавства України і Європейської конвенції з прав людини ( ст. 6 ), розгляд справи про притягнення особи до відповідальності ( у тому числі і адміністративної) повинна здійснювати неупереджена особа, а тому інспектор патрульної поліції який розглядає адміністративну справу не може бути одночасно і свідком по справі. Так статтею 258 КпАП України не передбачено такий від доказів, як власне свідчення за подіями особи, яка розглядає справу. Одночасно вимогами КпАП України та « Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані на в автоматичному режимі» посадова особа, яка проводить розгляд адміністративної справи зобов'язана при розгляді справи повідомити особу, яка притягується до адміністративної відповідальності про наявні докази та доглянути зазначені докази у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином пояснення свідків, яки повідомляють все відоме їм по справі і відповідають на поставлені запитання ( у відповідності до ч.2 ст. 272 КпАП України) та огляд речових доказів або показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також приладами працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху ( ст. 251 КпАП України), здійснюється відкрито у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В даному випадку про розгляді адміністративної справи про притягнення до відповідальності ОСОБА_1, були порушені права останнього, у зв'язку із чим, постанова серії ПС2 №116246 від 24 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню з наступних підстав:

Як з пояснень свідків з боку ОСОБА_1 так і з письмових пояснень співробітників патрульної поліції вбачається що розгляд справи про притягнення до адміністративного правопорушення не проводилось відкрито із доглядом всіх існуючих доказів - не оглядалась відеозапис зроблена співробітниками патрульної поліції , не надавались пояснення свідків, не оглядались існуючи відеозаписи зроблені технічними засобами свідків. Крім того, ОСОБА_1 не було роз'яснено причини притягнення до адміністративної відповідальності по ст. 121-1 КпАП України ( про застосування якої мається запис у постанові).

Також, у судовому засіданні, з боку посадових осіб, яки розглядали адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності не надано доказів скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та правомірності притягнення його до відповідальності. Частиною другою статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З пояснень Хмельницького С.О. ( особи яка розглядала адміністративну справу) вбачається, що за клопотанням ОСОБА_1 в якості його адвоката було залучено ОСОБА_3Однак, в даному випадку є незрозумілим, яким чином було здійснено залучення в якості адвоката особу, відносно якої в той самий час проводились дії з її примусового затримання, що зафіксовано на відео носіях свідків.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у судовому засіданні доведено незаконність дій інспектора патрульної поліції Хмельницького С.О. та Халавки Є.В. 24.12.2016 року при розгляді адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по ч.1 ст. 121 КпАП України, та наявність підстав для скасування постанови серії ПС2 №116246.

Судом відмовлено у задоволенні клопотання представника Управління патрульної поліції м. Одеси Департаменту патрульної поліції про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій співробітників поліції по складанню постанови.

Так, відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, (далі - ЄКПЛ) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини другої статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справі OZTURK v. GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення даної категорії, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Для справ даної категорії законодавством України передбачено розгляд на місці в порядку скороченого провадження (таке визначення дав Конституційний Суд України у Рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015). Такий підхід законотворця до встановлення процедури розгляду справ даної категорії органом першої інстанції не суперечить гарантіям статті 6 ЄКПЛ за умови компенсації спрощеності такої процедури шляхом гарантування можливості проведення в подальшому судового розгляду справи з дотриманням гарантій статті 6 ЄКПЛ (див. рішення у справі FEJDE v. SWEDEN від 29 жовтня 1991 року).

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, на всі стадії оскарження у судах постанов у справах даної категорії на позивачів (осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності) поширюються всі гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Вищенаведене є підставою не тільки для звільнення позивача - особи, яки була притягнута до адміністративної відповідальності по « скороченої» формі провадження, від сплати судового збору як за пред'явлення позову про скасування постанови, та і за подання позову про визнання незаконними дій посадових осіб, пов'язаних із винесенням такої постанови, у зв'язку із взаємопов'язаністю даних вимог.

Згідно вимог глави 24 Кодексу України про адміністративне правопорушення, якими врегульовано оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачені види рішень, яки приймаються про розгляді скарг. При розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення у межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 162 КАС України визначені повноваження суду при вирішенні справи. Частиною другою зазначеної статті встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Судом, в даному випадку встановлено відсутність доказів, якими підтверджується події адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 24 грудня 2016 року, а тому суд, встановлюючи незаконність дій співробітників патрульної поліції по складанню постанови серії ПС2 №116246 від 24 грудня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1, та скасовуючи дану постанову прийшов до висновку до необхідності закриття провадження по адміністративної справі відносно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 121 КУпАП, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із тим, що саме таким шляхом можливо захистити право ОСОБА_1, яке було порушено суб'єктом владних повноважень, про незаконне притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 11, 13, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції міста Одеси про визнання дій співробітників поліції щодо складення постанови про притягнення адміністративної відповідальності протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №116246 від 24 грудня 2016 року.

Визнати протиправними дії співробітників поліції по складанню постанови серії ПС2 №116246 від 24 грудня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1.

Скасувати постанову серії ПС2 №116246 постанову серії ПС2 №116246 від 24 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 121 КУпАП.

Закрити провадження по адміністративної справі відносно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 121 КУпАП, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Луняченко В. О.