Справа № 464/8156/15-а
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року справа № 464/8156/15-а

м. Черкаси

14 год. 45 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

секретаря - Тараненка М.О.,

за участю:

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (за дорученням про надання безоплатної вторинної правової допомоги),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення і запису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, прийняте державним реєстратором реєстраційного служби Драбівського районного управління юстиції Черкаської області Панімаш Юлією Олександрівною, яким зареєстровано право власності на 12/25 будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

- визнати протиправним та скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 власниками 12/25 частини будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником частини будинку АДРЕСА_1.

31 липня 2007 року Драбівською селищною радою було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого ОСОБА_1, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_1.

Проте, позивачу з інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 21 вересня 2015 року стало відомо, що 8 січня 2013 року державний реєстратор реєстраційної служби Драбівського районного управління юстиції Черкаської області Панімаш Юлія Олександрівна зареєструвала право власності на 12/25 будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Позивач вважає такі дії неправомірними, оскільки підставою для реєстрації права власності стало свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 09.08.2007 року серії НОМЕР_1, внесенні зміни до якого були скасовані рішенням Сихівського районного суду м. Львова рішенням від 24 жовтня 2012 року у справі № 2а-859/11. Підставою для реєстрації права власності було також розпорядження органу приватизації Драбівської селищної ради Черкаської області № 4 від 06.08.2009 року, скасоване рішенням Сихівського районного сулу м. Львова рішенням від 24 жовтня 2012 року у справі №2а-859/11.

За вказаних обставин позивач вважає, що державна реєстрація проведена незаконно, а тому позов підлягає задоволенню.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач заперечень проти позову не подав, в судове засідання свого представника не направив, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Треті особи подали до суду заперечення проти позову, обґрунтовані тим, що позивачем не зазначено в адміністративному позові в чому полягає порушення її прав спірним рішенням. Позивач не має належних правовстановлюючих документів на свою частину будинку, а тому оскарження рішення державного реєстратора є безпідставним.

Представник третьої особи - ОСОБА_1 подав до суду заперечення проти позову, обґрунтовані тим, що зазначений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки містить ознаки цивільно-правового спору. Крім того звернув увагу, що реєстраційна служба Драбівського районного управління юстиції ліквідована, як і саме управління юстиції, а тому провадження у справі слід закрити.

В ході судового розгляду справи представник третьої особи - ОСОБА_1 заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов.

Треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 11.12.1990, посвідченого Драбівською державною нотаріальною конторою Черкаської області та зареєстрованого в реєстрі за № 1473, який укладено між Драбівським комбінатом комунальних підприємств та ОСОБА_7, останній придбав 13/25 частин будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.08.2009, посвідченими державним нотаріусом Драбівської державної нотаріальної контори та зареєстрованими в реєстрі за № 2727, №2732, вбачається, що на підставі заповіту, посвідченого Драбівською державною нотаріальною конторою 21.01.1997, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, є його діти ОСОБА_8 та ОСОБА_3 в рівних частках. Спадкове майно складається з 13/25 частин житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Розпорядженням органу приватизації Драбівської селищної ради від 31.07.2007 №4 вирішено задовольнити прохання ОСОБА_1 та передати в приватну спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1.

Розпорядженням органу приватизації Драбівської сільської ради Черкаської області від 06 серпня 2009 року про внесення змін до розпорядження від 31.07.2007 № 4 органу приватизації Драбівської сільської ради Черкаської області та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.08.2007, видане третім особам по справі.

Зміни полягали у тому, що квартиру АДРЕСА_1 змінено на 12/25 частин будинку АДРЕСА_1.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2012 року в адміністративній справі №2а-859/11 позов ОСОБА_3, ОСОБА_8 до Драбівської селищної ради Черкаської області, керівника органу приватизації Драбівської селищної ради Черкаської обрості Носенка В.М., комунального підприємства «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», державного реєстратора Драбівського відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» Мелащенко В.В., треті особи ОСОБА_1, ОСОБА_4, задоволено частково:

- визнано протиправними дії Драбівської селищної ради Черкаської області щодо винесення розпорядження органу приватизації Драбівської селищної ради Черкаської області № 4 від 06.08.2009;

- визнано протиправним та скасовано розпорядження органу приватизації Драбівської селищної ради Черкаської області № 4 від 06.08.2009;

- визнано протиправним та скасовано внесення змін до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.08.2007 року серії НОМЕР_1, виданого ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5;

- визнано протиправним та скасовано запис в державному реєстрі прав про визнання ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 власниками 12/25 частини будинку АДРЕСА_1;

- зобов'язано Комунальне підприємство «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» внести в державний реєстр прав запис про те, що ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_1.

Вказане рішення суду набрало законної сили.

Державним реєстратором реєстраційної служби Драбівського районного управління юстиції Черкаської області Панімаш Юлією Олександрівною прийнято рішення №28087 від 12.01.2013 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на 12/25 будинку АДРЕСА_1 і внесено 08.01.2013 відповідний запис до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно з відкриттям розділу, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2, номер запису 7143.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року відкрито апеляційне провадження з перегляду постанови Сихівського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2012 року, яке в подальшому залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2016 року.

Досліджуючи обставини правомірності прийняття спірного рішення державного реєстратора, суд зазначає, що відповідно до пунктів 2, 5, 6 частини 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав проводиться на підставі: свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно пунктів 4, 6 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

З наведених положень Закону вбачається, що державний реєстратор зобов'язаний відмовити в державній реєстрації прав, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом або заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату проведення державної реєстрації та прийняття державним реєстратором спірного рішення існувало судове рішення, яке набрало законної сили та яким фактично скасовані зміни, які внесені до правовстановлюючих документів ОСОБА_1, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 стосовно володіння ними 12/25 будинку АДРЕСА_1. Отже, державний реєстратор не мав права вчиняти спірну реєстраційну дію.

При цьому, суд відхиляє доводи представника третьої особи стосовно того, що постанова Сихівського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2012 року не набрала законної сили станом на час проведення реєстраційної дії. Суд звертає увагу, що Львівським апеляційним адміністративним судом відкрито апеляційне провадження з перегляду зазначеної постанови суду лише 15 вересня 2015 року, тобто після проведення спірної реєстраційної дії та зі сплином майже трьох років з дати прийняття постанови.

Більш того, згідно відомостей, які містяться в матеріалах реєстраційної справи перед прийняттям спірного рішення державний реєстратор сформувала витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, з якого вбачається, що за третіми особами зареєстровано 09.08.2007 право спільної сумісної власності на 12/25 частин будинку АДРЕСА_1.

З наведеного слідує висновок, що державний реєстратор повинна була відмовити в державній реєстрації, оскільки заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав. Тобто, державний реєстратор допустила повторну реєстрацію заявленого права, що заборонено Законом.

Суд вважає безпідставними доводи представника третьої особи щодо підсудності даного спору в порядку цивільного судочинства, оскільки вказане питання вже вирішено ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2016 року у даній справі.

Також необґрунтованими є твердження третіх осіб щодо відсутності порушених прав позивача, оскільки вчинення спірної реєстраційної дії має наслідком фактичний перерозподіл часток у праві спільної власності на будинок, тому безпосередньо впливає на права позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підсумовуючи наведене, зважаючи, що відповідач не довів правомірності прийнятого державним реєстратором рішення, виходячи з системного аналізу положень чинного в Україні законодавства та матеріалів справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Драбівського районного управління юстиції Черкаської області Панімаш Юлії Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обмежень від 12.01.2013, яким зареєстровано право власності на 12/25 будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Визнати протиправним та скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №7143 про реєстрацію за ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права власності 12/25 частини будинку АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлено 06.06.2017 року