Справа № 826/5653/16
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5653/16 Головуючий у 1-й інстанції: Федорчук А.Б. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Коротких А.Ю.

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2015 року даний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про нікчемність договорів банківського вкладу (депозиту) від 02 березня 2015 року № 005-28551-020315 та від 02.03.2015 №006-28551-020315, укладених між ОСОБА_4 і публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та застосування наслідків недійсності правочину, яке оформлене наказом від 16 вересня 2015 року № 813 (зі змінами згідно наказу від 22.09.2015 №836).

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1), як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування на підставі договорів банківського вкладу (депозиту) від 02.03.2015 року № 005-28551-020315 та від 02 березня 2015 року №006-28551-020315 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (в межах гарантованої суми відшкодування - 200000 грн).

Стягнуто на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп. за рахунок асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, 02 березня 2015 року між ОСОБА_4 та AT «Дельта банк» укладено Договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США № 005-28551-020315 на суму 2000 доларів США зі сплатою 5,5 % річних строком по 01 квітня 2015 року включно та відкрито вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2.

Також 02 березня 2015 року між Позивачем та AT «Дельта банк» укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 005-28551-020315 банківського вкладу (депозиту), якою, зокрема, передбачено, що сторони домовились викласти пункт 1.8 статті 1 Договору в наступній редакції: « 1.8. Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента, або готівкою через касу Банку в день укладення Сторонами цього Договору. Виключно для цілей цього Договору Сторони домовились, що умови п. 5.1.1. Правил до відносин, що виникають на підставі цього Договору, не застосовуються».

На депозитний рахунок позивача № НОМЕР_2 02 березня 2015 року було внесено 2000 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 46671578 від 02 березня 2015 року.

Вказані кошти були перераховані ОСОБА_5 на користь позивача на погашення боргу, що підтверджується розпискою від 10 грудня 2014 року.

Крім того, 02 березня 2015 року між ОСОБА_4 та AT «Дельта банк» укладено Договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США № 006-28551-020315 на суму 2980 доларів США зі сплатою 5,5 % річних строком по 01 квітня 2015 року включно та відкрито вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_3.

02 березня 2015 року між позивачем та AT «Дельта банк» укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 006-28551-020315 банківського вкладу (депозиту), якою, зокрема, передбачено, що сторони домовились викласти пункт 1.8 статті 1 Договору в наступній редакції: « 1.8. Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента, або готівкою через касу Банку в день укладення Сторонами цього Договору. Виключно для цілей цього Договору Сторони домовились, що умови п. 5.1.1. Правил до відносин, що виникають на підставі цього Договору, не застосовуються».

На депозитний рахунок позивача № НОМЕР_3 02.03.2015 було внесено 2980 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 46673058 від 02 березня 2015 року.

Вказані кошти були перераховані ОСОБА_6 на користь позивача на погашення боргу, що підтверджується розпискою від 10 грудня 2014 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року включно запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03 серпня 2015 року № 147 строк здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» продовжено до 02 жовтня 2015 року включно.

На виконання положень статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на підставі наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» № 408 від 29 травня 2015 року та на виконання рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 174/15 від 27 липня 2015 року проведено перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Перевірці підлягали договори (правочини) за вкладними операціями, передані на розгляд Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відповідно до протоколу від 15 вересня 2015 року.

За результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними особами - клієнтами Банку після 16 січня 2015 року включно.

16 вересня 2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадировим В.В. було винесено наказ № 813 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних право чинів (договорів) за вкладними операціями», яким визнано нікчемним, у тому числі договори банківського вкладу (депозиту, укладені між позивачем та ПАТ «Дельта Банк».

Постановою Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Дельта Банк», на підставі чого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», яким вирішено розпочати процедуру ліквідації Публічного акціонерного банку «Дельта Банк» та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного банку «Дельта Банк» Кадирова В.В.

Відповідач встановив, що дії певних фізичних осіб щодо перерахування з власних поточних рахунків коштів на вкладні (депозитні) рахунки інших фізичних осіб, відкриті у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», зумовлені тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів - ініціаторів операцій на момент здійснення операції перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом, і, відповідно, з огляду на незадовільний стан платіжної дисципліни Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», для таких клієнтів існували ризики щодо незадоволення кредиторських вимог у результаті ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та реалізації майна.

Таким чином, комісія дійшла висновку, що умови договорів банківських вкладів, у тому числі договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США № 005-28551-020315 від 02 березня 2015 року та договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США № 006-28551-020315 від 02 березня 2015 року, за якими здійснювалося перерахування коштів на вкладний рахунок з рахунку фізичної особи, що є одночасно кредитором банку, надає кредитору - фізичній особі переваги перед іншими кредиторами, а отже такий договір банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 статті 38 ЗУ «По систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Не отримавши гарантованого відшкодування за вкладом в межах суми 200 000 грн, вважаючи дії відповідачів неправомірними, а свої права порушеними, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявності підстав вважати договір банківського вкладу, укладений з позивачем, нікчемним, а тому відмова у включенні його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок Фонду, є протиправною.

Перевіряючи наведений висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, складання Переліку та загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду регламентовано ч.1 статті 26, ч.ч 1, 2, 3, 5, 6 статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; пунктами 3, 4, 5, 6 розділу ІІІ, пунктами 2, 3 та 4 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09 серпня 2012 року.

Відповідно до наведених норм вказана процедура включає наступні етапи: складення протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Обов'язок уповноваженої особи Фонду щодо забезпечення перевірки правочинів (договорів) на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними; підстави для визначення правочинів (договорів) нікчемними; право уповноваженої особи Фонду повідомляти сторони за договорами про нікчемність договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів встановлено частинами 2 і 3 статті 38 та п. 4 ч.2 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до протоколу засідання комісії щодо визнання нікчемними вкладів від 10 листопада 2014 року, визначено перелік транзакцій і правочинів (договорів), що відносяться до нікчемних, згідно з додатком та, зокрема, договори банківського вкладу (депозиту) позивача.

З матеріалів справи вбачається, що позивача не включено до переліку вкладників у зв'язку із визнанням нікчемним договору банківського вкладу, на підставі норм пункту 7 ч.3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Такий висновок пояснюється тим, що кошти на вкладний рахунок позивача надійшли внаслідок так званого «дроблення» вкладу іншого клієнта банку, що є порушенням вимог законодавства в частині надання переваг клієнту банку, оскільки внаслідок таких дій збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб за рахунок Фонду.

Перевіряючи наявність підстав для такого висновку, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 7 ч.3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними (банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку).

Слід зазначити, що серед обставин, на які посилається відповідач, слід розрізняти декілька правочинів: відкриття депозитного рахунка позивачем, внесення коштів та зарахування цих коштів на депозитний рахунок позивача.

Оскаржуваним наказом Уповноваженої особи Фонду визнано нікчемною саме депозитну угоду між позивачем і банком.

За наведених обставин та правових норм, відсутні підстави вважати, що спірні правовідносини не порушують прав позивача, адже оспорюване рішення, про яке позивача повідомлено Фондом, тягне за собою невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, а відтак - невиплату гарантованої суми коштів. А тому, доводи апелянта з цього приводу - не заслуговують на увагу.

При визнанні договору нікчемним Уповноважена особа Фонду посилається на «дроблення» вкладу іншої особи.

Мотивація Уповноваженої особи Фонду щодо надання переваг може мати сенс лише стосовно «дроблення» свого вкладу іншою особою та не підтверджує наявність підстав для визнання нікчемним правочину між позивачем і банком.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України врегульовано Законом України № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Так, відповідно до пунктів 7.1.1, 7.1.5. статті 7 Закону № 2346-III, вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів, що передаються клієнтом банку в управління на встановлений строк та під визначений процент (дохід) відповідно до умов договору.

Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Відповідно до пункту 24.3 статті 24 цього ж Закону, при використанні документа на переказ готівки ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття до виконання банком або іншою установою - учасником платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі. Прийняття документа на переказ готівки до виконання засвідчується підписом уповноваженої особи банку або іншої установи - учасника платіжної системи чи відповідним чином оформленою квитанцією.

При цьому колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься копія платіжного доручення в іноземній валюті № 46671578 та № 46673058 від 02 року2015 року, згідно якої банк прийняв грошові кошти в сумі 2 000,00 дол. та 2 980,00 дол. відповідно на вкладні (депозитний) рахунки, які були відкриті відповідно до вказаних вище договорів. Кошти було перераховано до запровадження тимчасової адміністрації. На квитанції міститься підпис уповноваженої особи банку та відтиски штампів банківської установи. Доказів того, що зазначені кошти фактично не вносились чи вносились з порушенням визначеного законодавства, відповідачем суду не надано.

При цьому, відповідачем не зазначено, які конкретно переваги надано саме позивачу при укладанні такого договору, як і не надано доказів надання цих переваг.

Відповідачем також не надано доказів того, що банк взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

Отже, обставини щодо наявності визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав нікчемності правочину, не знайшли свого підтвердження, відповідач належних та допустимих доказів щодо цього не надав.

Також, відповідач зазначає, що договори банківського вкладу (депозиту) від 02 березня 2015 року є нікчемним в силу статті 228 Цивільного кодексу України як такі, що порушує публічний порядок, оскільки спрямовані на незаконне заволодіння майном держави шляхом отримання від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів у розмірі, що перевищує суму, гарантовану частиною пергою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При віднесенні правочину до нікчемних за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

В матеріалах справи відсутні вироки чи інші рішення, які б встановлювали певні факти по кримінальному провадженню в межах спірних правовідносин.

За таких обставин покликання відповідача щодо нікчемності договору банківського вкладу є припущенням, яке не доведено належними доказами у встановленому законом порядку.

Також не заслуговують на увагу покликання апелянта на рішення Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків НБУ «Про застосування до АТ «Дельта Банк» заходу впливу у вигляді обмеження та зупинення здійснення окремих видів здійснюваних операцій», з огляду на те, що такі обмеження адресовані посадовим особам Банку, а не владникам, відтак невиконання посадовими особами Банку вказаного рішення, навіть якщо і мало місце, не є саме по собі підставою для висновку про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) відповідно до ч. 3 статті 38 Закону № 4452-VI.

Таким чином, суд в оскаржуваному рішенні дійшов правомірного висновку про те, що відповідачем не надано суду доказів того, що договори банківського вкладу (депозиту), описані вище, є нікчемними в силу п.7 ч.3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та частини другої статті 228 Цивільного кодексу України.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Крім того, в апеляційній скарзі взагалі не зазначено, які норми права було порушено, обставини справи не встановлено, а докази не досліджено судом першої інстанції.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Коротких А.Ю.

Чаку Є.В.Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Коротких А. Ю.

Чаку Є.В.