Справа № 820/5912/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

01 червня 2017 р. № 820/5912/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4, в якому просить суд:

- зобов'язати відповідача внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3, уродженця м. Харкова, №5 складеного 26 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції, а саме: у відомостях про батька в графі "батько" вказати ОСОБА_5, громадянин України;

- зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області видати нове Свідоцтво про народження ОСОБА_3, громадянина України, та анулювати попереднє Свідоцтво про народження дитини.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ОСОБА_4 змушено її звернутися до відповідача з заявою про визнання батьківства та отримання свідоцтва про народження сина (повторно) з відповідними змінами. Крім того зазначає, що свідоцтво про народження сина (повторно) видане з порушенням вимог чинного законодавства України, що є підставою для його анулювання та видачі нового.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4, в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач народила сина ОСОБА_3.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого 17.01.2012 року, батьком дитини вказано «ОСОБА_5», мати «ОСОБА_2» (а.с.64).

При цьому, суд зазначає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 25.12.2015 року зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №214(а.с.9).

Згідно вказаного свідоцтва про шлюб від 25.12.2015 року прізвище ОСОБА_2 після державної реєстрації шлюбу є ОСОБА_2.

На підставі ст. 126 Сімейного кодексу України, 22.03.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 подано до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області заяву про визнання батьківства(а.с.61).

Згідно вказаної заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_2 просили відділ вказати по батькові дитини за іменем батька «ОСОБА_3», присвоїти прізвище батька «ОСОБА_3», виправити дошлюбне прізвище матері з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2» та видати свідоцтво про народження дитини.

За таких обставин, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області 26.03.2016 року видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (повторно), з внесеними змінами(а.с.8).

В ході розгляду справи встановлено, що позивач звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 27.09.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що зареєстрований 25 грудня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №214(а.с.10).

Згідно наданих позивачем пояснень у адміністративному позові, позивач після розірвання шлюбу зверталась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області з заявою про анулювання повторного свідоцтва про народження та поновлення першого свідоцтва про народження її сина, однак ій було відмовлено.

Не погоджуючись з діями Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Цивільного кодексу України визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів визначає Сімейний кодекс України.

Приписами ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1. ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулює Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється також Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 р. №96/5 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793.

Відповідно до п. 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно з п. 1.7, 1.8 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України.

Приписами п. 2.13.Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є заява про визнання батьківства (додаток 3).

Суд зазначає, що позивачем особисто з ОСОБА_4 заповнено заяву про визнання батьківства(а.с.61).

При цьому, в ході судового розгляду справи з пояснень позивача встановлено, що вона не зверталася до правоохоронних органів з приводу обставин зазначених у позовній заяві щодо того, що спільному зверненню її та ОСОБА_4 з заявою про визнання батьківства передували "погрози".

Водночас, з письмових пояснень начальника Дергачівського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області встановлено, що при подачі заяви про визнання батьківства у подружжя було уточнено чи ОСОБА_4 являється біологічним батьком дитини. Заяву про визнання батьківства ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було подано особисто, за взаємною згодою, про що було заповнено заяву про визнання батьківства від 22.03.2016 №5 та поставлені підписи батька та матері.

Крім того, слід вказати, що позивач зверталась до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення з останнього аліментів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відтак, підстав для зобов'язання Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3, уродженця м. Харкова, №5 складеного 26 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції, а саме: у відомостях про батька в графі "батько" вказати ОСОБА_5, громадянин України судом не встановлено.

Приймаючи до уваги, що в ході розгляду даної справи судом встановлено відсутність обґрунтованих підстав для зобов'язання відповідача внести зміни до актового запису, частина позовних вимог про зобов'язання Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_3, громадянина України та анулювати попереднє свідоцтво про народження дитини задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 86).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 128, 160-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 07 червня 2017 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.